ZOZNAM PRÍLOH

1.	Informácia MV SR o údajnej sterilizácii rómskych žien  a Dodatok – nezverejňovať!
2.	Správa a odporúčania z prieskumnej návštevy poslankyne Ch. Mc Cafferty, britskej poslankyne a podpredsedníčky Výboru Parlamentného zhromaždenia Rady Európy pre sociálne veci, zdravie a rodinu, ktorá sa uskutočnila v dňoch 8. až 13. mája 2003
3.	Správa a odporúčania z nezávislého parlamentného prieskumu Európskeho parlamentného fóra pre populáciu a rozvoj (IEPFPD) tvrdení o vynútených a násilných sterilizáciách rómskych žien na  východnom Slovensku v dňoch 5. –10. mája 2003

Príloha č. 1

Informácia o údajnej sterilizácii rómskych žien v Slovenskej republike

I.  Úvod

      Centrum pre reprodukčné práva so sídlom v New Yorku (ďalej len „reprodukčné centrum“) a Poradňa pre občianske a ľudské práva v Košiciach (ďalej len „poradňa“) vypracovali správu, ktorá bola na začiatku roku 2003 na Slovensku publikovaná pod názvom Telo i duša, násilné sterilizácie a ďalšie útoky na reprodukčnú  slobodu Rómov na Slovensku (ďalej len „Telo i duša“).  Napísali ju Ch. Z., právna poradkyňa reprodukčného centra pre Európu a S. B., odborná pracovníčka v rámci Medzinárodného právneho programu reprodukčného centra a B. B., výkonná riaditeľka poradne v spolupráci s pani Z., odbornou poradkyňou pre otázky práv menšín.
     Podľa autoriek publikácie, správa vychádza z prieskumu na východe Slovenska v období od augusta do októbra 2002, ktorý odkryl rozsiahle porušovanie ľudských práv, konkrétne reprodukčných práv rómskych žien na východnom Slovensku, najmä :
•	vynútené a násilné sterilizácie
•	dezinformácie v záležitostiach reprodukčného zdravia
•	rasovo-diskriminačný prístup k službám zdravotnej starostlivosti a liečbe
•	fyzické a verbálne útoky zo strany poskytovateľov zdravotnej starostlivosti a
•	odopieranie prístupu k zdravotnej dokumentácii.
     Z uvedenej správy vyplýva, že autorky v rámci trojmesačného prieskumu, ktorý vykonali v druhej polovici roka 2002, uskutočnili hĺbkové rozhovory s 230 ženami takmer v 40 rómskych osadách na celom Slovensku. Z publikácie ďalej vyplýva, že z 230 žien malo byť  vyše 140 vynútene alebo násilne sterilizovaných, alebo existovalo dôvodné podozrenie na ich násilnú sterilizáciu. Približne 30 z týchto 140 žien malo byť sterilizovaných v rámci sterilizačnej politiky presadzovanej za komunizmu. Približne 110 rozhovorov autorky uskutočnili so ženami, ktoré mali byť sterilizované, alebo majú dôvodné podozrenie na sterilizáciu po ukončení komunistickej sterilizačnej politiky. Výpovede uvádzané v tejto správe sa sústreďujú výlučne na posledne zmienenú kategóriu žien, t.j. na tie, ktoré mali byť násilne alebo vynútene sterilizované v post komunistickom období. Zo správy Telo i duša ďalej vyplýva, že autorky navštívili 11 nemocníc na východnom Slovensku a uskutočnili rozhovory s 25 lekármi, 7 riaditeľmi nemocníc a 6 zdravotnými sestrami. 
     Aj podľa ďalších informácií z rôznych masmédií (rozhlas, televízia, denná tlač), malo dôjsť na území Slovenskej republiky k obdobným prípadom, kedy nezistení lekári, údajne bezdôvodne a bez súhlasu rómskych žien, ich počas pôrodu sterilizovali. 

II.	Konanie

     Reagujúc na vzniknutú situáciu, podala generálna riaditeľka sekcie ľudských práv a menšín Úradu vlády Slovenskej republiky, na základe príkazu podpredsedu vlády Slovenskej republiky pre európsku integráciu, ľudské práva a menšiny  trestné oznámenie na neznámeho páchateľa pre podozrenie z vykonávania nedobrovoľnej a násilnej sterilizácie rómskych žien, čím mohol byť spáchaný trestný čin ublíženia na zdraví podľa    § 221 – 224 Trestného zákona. Dôvodom podania trestného oznámenia boli podľa oznamovateľky informácie získané z pozvánky na tlačovú konferenciu, ktorú zvolali občianska iniciatíva Ľudia proti rasizmu so sídlom v Bratislave, Center for Reproductive Rights so sídlom v New Yorku (reprodukčné centrum) a poradňa. Oznamovateľka uviedla, že nepozná obsah správy, ani obsah zisťovania údajov, ale ak by sa prešetrovaním orgánov činných v trestnom konaní preukázalo, že dochádza k vykonávaniu nedobrovoľnej a násilnej sterilizácie rómskych žien, považuje to za závažné porušenie základných ľudských práv, ktoré môže nielen vážne spochybniť dobré meno Slovenskej republiky navonok, ale aj spôsobiť vážne škody vo vnútri krajiny. 
     Trestné oznámenie bolo doručené na sekciu justičnej polície Policajného zboru (ďalej len „sekcia justičnej polície“) dňa 31.1.2003. Toho istého dňa na základe tohto a trestných oznámení ďalších dvoch žien, ako aj na základe publikovaných článkov a vyjadrení  začal vyšetrovateľ Policajného zboru (ďalej len „vyšetrovateľ“) Krajského úradu justičnej polície Policajného zboru v Košiciach podľa § 160 ods. 1 Trestného poriadku trestné stíhanie za trestný čin genocídia podľa § 259 ods. 1 písm. b) Trestného zákona, lebo zistené skutočnosti nasvedčujú tomu, že v presne nezistenej dobe od roku 1999 až doteraz, doposiaľ nezistení lekári na gynekologicko-pôrodníckom oddelení Nemocnice s poliklinikou (NsP) v Krompachoch, okres Spišská Nová Ves vykonali na presne nezistenom počte rómskych  žien počas pôrodu  bez ich súhlasu lekársky zákrok - sterilizáciu, ktorá zapríčinila ich trvalú neplodnosť.
     Dňa 3.2.2003 bola podľa § 110 ods.1 Trestného poriadku pribratá na podanie znaleckého posudku Lekárska fakulta Univerzity Komenského v Bratislave, okrem iného aj k tomu, či bola sterilizácia v konkrétnych šiestich prípadoch nevyhnutná a z akých dôvodov bola vykonaná. 
     S ohľadom na závažnosť tvrdení autorov publikácie Telo i duša a  po akceptácii odporúčaní podpredsedu vlády Slovenskej republiky bol zriadený za účelom vyšetrovania tohto trestného činu špecializovaný tím so sídlom v Žiline, ktorého vedúcou je vyšetrovateľka  a jeho členmi sú ďalší štyria vyšetrovatelia, z toho tri ženy. Okrem vyšetrovateľov sú členmi tímu aj policajti Prezídia Policajného zboru.  
          Špecializovaný tím úzko spolupracuje s  dozorujúcou  prokurátorkou Krajskej prokuratúry  v Košiciach a s prokurátorom Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky (ďalej len „generálna prokuratúra“). Prvoradou úlohou bolo predvolať a vyzvať autorky diela Telo i duša, aby predložili zoznamy rómskych žien, ktoré mali byť poškodené násilnou, resp. vynútenou sterilizáciou.       	
     Ešte pred zriadením špecializovaného tímu bola ako svedok vypočutá  Mgr. B. B. - výkonná riaditeľka poradne. Jej výsluch bol zameraný na zistenie totožnosti žien, u ktorých mala byť podľa publikácie Telo i duša  údajne vykonaná násilná sterilizácia a tých žien,  proti ktorým boli podľa uvedenej publikácie údajne vedené iné útoky. Vyšetrovateľ ju vyzval, aby predložila dôkazy a materiál, súvisiaci s vyšetrovanou problematikou, ktoré uvádza vo svojich správach a v publikácii. Požadované údaje odmietla predložiť a využila ustanovenie § 100 ods. 2 Trestného poriadku a odoprela vypovedať. 
     Mgr. B. B.  a   pani P. K.  z  reprodukčného centra boli na vlastnú žiadosť prijaté námestníkom generálneho prokurátora Slovenskej republiky. Na základe tohto stretnutia vydal prokurátor generálnej prokuratúry záväzný pokyn pre vyšetrovateľov, súčasťou ktorého bola aj informácia, že Mgr. B. deklarovala, že je ochotná spolupracovať  s orgánmi činnými v trestnom konaní a podať v tejto veci aj svedeckú výpoveď. Žiadala však rešpektovať skutočnosť, že vo vzťahu k rómskym ženám je viazaná mlčanlivosťou, ktorú je ochotná porušiť iba vtedy, ak jednotlivé ženy k tomu dajú svoj súhlas a v tomto smere uviedla, že bude preto s nimi hovoriť a výsledok oznámi orgánom činným v trestnom konaní. Súčasne týmto pokynom prokurátor uložil, že  v súvislosti s jej výsluchom sa nesmú voči menovanej používať žiadne represívne opatrenia, smerujúce k zisteniu osobných údajov sterilizovaných žien. Mgr. B.B.  v tom čase prisľúbila účasť na opätovnom výsluchu, ktorý sa mal vykonať do 15.4.2003, avšak zo služobných dôvodov termín výsluchu preložila. Bola vypočutá k veci až 6.5.2003, naďalej však zotrvala na tom, že zoznam  poškodených Rómiek neuvedie. 
     Ako svedok bola  vypočutá  Ch. Z.,  právna poradkyňa reprodukčného centra pre Európu a spoluautorka publikácie.  Menovaná po poučení podľa § 100 ods. 2 Trestného poriadku uviedla, že vypovedať nebude, pretože na autorov publikácie Telo i duša boli podané trestné oznámenia, ktoré však nekonkretizovala, a teda svojou výpoveďou by sa vystavila hrozbe trestného stíhania. Súčasne žiadala zaprotokolovať aj  skutočnosť, že je viazaná v  tejto veci mlčanlivosťou. Rovnako aj pani Z., výkonná riaditeľka Centra pre občianske a ľudské práva so sídlom v Madride, odborná poradkyňa pre otázky práv menšín pri výsluchu využila ustanovenie  § 100 ods. 2 Trestného poriadku a nevypovedala. Pani Ch. Z. bola znovu vypočutá k veci 6.5.2003, ale ani ona neposkytla zoznamy poškodených.
     V začiatočnom štádiu vyšetrovania bolo vypočutých viac, ako dve desiatky  sterilizovaných rómskych žien, ktoré boli sterilizované v NsP Krompachy. Výpovede sa však rôznia. Desať žien vyhlásilo, že sa cítia poškodené. Vyšetrovaním bolo zistené, že štyrom z týchto žien bola vykonaná sterilizácia vo veku, keď boli mladistvé. 
        Vzhľadom na to, že spoluautorky publikácie odmietli uviesť zoznamy sterilizovaných žien a členovia špecializovaného tímu nemali inú možnosť získať zoznam týchto žien zákonnou cestou, bolo rozhodnuté zverejniť výzvu ku všetkým ženám rómskeho pôvodu, ktoré sa domnievajú, že boli proti svojej vôli, resp. bez súhlasu sterilizované a cítia sa byť poškodenými v uvedenej trestnej veci, aby sa prihlásili na ktoromkoľvek útvare Policajného zboru, kde im budú prostredníctvom službukonajúcich policajtov poskytnuté ďalšie informácie o spôsobe kontaktu s pracovníkmi špecializovaného tímu, ktorý vyšetruje podozrenie z nezákonných sterilizácií. Za týmto účelom bolo zaslané na všetky útvary Policajného zboru v Slovenskej republike  usmernenie pre službukonajúcich policajtov, ako majú postupovať, ak sa dostavia  poškodené osoby na útvary Policajného zboru, ako aj postup pri vypísaní formulárov, spočívajúci v identifikácii osoby, jej trvalého bydliska a útvaru, ako aj k tomu, kde chce byť táto osoba vypočutá.  
      Dôležitosť uverejnenia tejto výzvy sa však nestretla s náležitým ohlasom, a to najmä vo verejnoprávnych masovokomunikačných prostriedkoch (Slovenská televízia a Slovenský rozhlas). 
     Dňa 1.4.2003  hovorca sekcie justičnej polície v uvedenej veci  žiadal o spoluprácu médiá s tým, aby uverejnili výzvu pre rómske ženy s nasledovným textom:
     „Polícia vyzýva všetky rómske ženy, ktoré sa domnievajú, že boli proti svojej vôli, resp. bez ich súhlasu sterilizované a cítia sa byť v tejto veci poškodené, aby sa prihlásili na ktoromkoľvek útvare Policajného zboru, kde im budú prostredníctvom službukonajúcich policajtov poskytnuté informácie o ďalšom postupe.“
     Zároveň boli verejne vyzvané autorky publikácie Telo i duša, aby aktívne spolupracovali pri vyšetrovaní, lebo predpokladáme, že aj ich cieľom je zistiť objektívnu pravdu.
     Výzva bola doručená elektronickou poštou Tlačovej agentúre Slovenskej republiky, Súkromnej informačnej a tlačovej agentúre a denníkom Nový čas, Pravda a Národná obroda. 
     Na druhý deň výzvu zverejnil iba denník Národná obroda. Rozhlasová stanica Rádio OK, ktorého redaktorke poskytol hovorca sekcie justičnej polície rozhovor a text žiadosti na tému údajných sterilizácií rómskych žien,  zverejnilo žiadosť  dňa 3.4.2003 v skrátenej verzii. Slovenský rozhlas odvysielal časť rozhovoru na túto tému, ale text výzvy    k rómskym ženám zverejnený nebol, hoci bol nahraný. Výzva v Slovenskej televízii bola odvysielaná 9.4.2003 po viacerých urgenciách, až na zásah generálneho riaditeľa Slovenskej televízie.
     V rámci plnenia úloh bola dňa 14.4.2003 v Bratislave požiadaná o spoluprácu aj  splnomocnenkyňa vlády Slovenskej republiky pre rómske komunity, ktorá bola  ochotná spolupracovať s tímom z pozície svojho pracovného zaradenia. Prostredníctvom nej bol už nadviazaný kontakt a bola zverejnená výzva v rómskych novinách „ROMANO NEVO ĽIL“ Rómsky nový list – nezávislé kultúrno-spoločenské noviny Rómov na Slovensku, ako aj v rozhlasovom vysielaní, v programoch pre rómske obyvateľstvo. Súčasne prisľúbila pomoc tým, že sociálni pracovníci budú apelovať na tie rómske ženy, ktoré sa cítia byť poškodené násilnou sterilizáciou, aby sa prihlásili na útvary Policajného zboru. 
     Na základe výzvy špecializovaného tímu sa prihlásilo ďalších 10 žien, 9 Rómiek a jedna nerómska žena. Z nich sa cíti 5 Rómiek poškodených len tým, že im nebola v rámci populačnej politiky predchádzajúceho režimu vyplatená sociálna dávka, ktorá im bola sľúbená, ak  sterilizáciu dobrovoľne podstúpia.  
     Taktiež bolo vypočutých viac ako tri desiatky  lekárov a ostatného zdravotného personálu. Všetci zhodne uviedli, že sterilizácie boli  vykonávané v súlade  so zákonom.  Boli vypočutí aj 4 zákonní zástupcovia  mladistvých žien. 
     V procesnom postavení svedka bola vypočutá aj bývalá pracovníčka poradne, ktorá pracovala ako národný koordinátor projektu prístupu rómskeho obyvateľstva k zdravotnej starostlivosti.
     Už v  mesiaci február 2003 vyšetrovateľ požiadal Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo zdravotníctva“) o vykonanie kontroly vo všetkých gynekologicko-pôrodníckych oddeleniach zdravotníckych zariadení dislokovaných na východnom Slovensku, so zameraním na dodržiavanie zákonných noriem na výkon sterilizácie.  Právna úprava, obsiahnutá najmä v zákone Národnej rady Slovenskej republiky č. 277/1994 Z.z. o zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov, bráni vyšetrovateľom bez súhlasu poškodených žien preverovať sterilizácie a zadovažovať podklady zo zdravotných dokumentácií, pretože ide o prísne intímnu osobnú záležitosť každej ženy. V tomto zmysle boli aj dotknuté Rómky,  ktoré boli zistené  vyzývané, či dávajú súhlas na nahliadnutie do zdravotnej dokumentácie a jej použitie pre účely znaleckého dokazovania. Právny výklad problematiky nazerania do zdravotnej dokumentácie v súčasnosti spracováva generálna prokuratúra.
      Ministerstvo zdravotníctva k  požiadavke vyšetrovateľa, týkajúcej sa vypracovania zoznamu sterilizovaných žien na Slovensku za určité obdobie uviedlo, že podľa § 7 zákona č. 428/ 2002 Z.z. o ochrane osobných údajov je možné spracúvať ich len so súhlasom dotknutej osoby, a teda z vyššie uvedeného vyplýva, že menný zoznam je možné vydať len na základe ich súhlasu.
     V marci 2003 na žiadosť vyšetrovateľa a následného príkazu ministra zdravotníctva  vykonala kontrolná skupina zložená zo zástupcu ministerstva zdravotníctva, odborníkov a znalcov z odboru gynekológie a pôrodníctva odbornú kontrolu na gynekologicko-pôrodníckom oddelení NsP v Krompachoch,  ako aj v NsP v Gelnici. Kontrola bola zameraná na otázku, či nedochádza k segregácii rómskych žien na gynekologicko-pôrodníckom oddelení  nemocnice v Krompachoch, na  zhodnotenie úrovne poskytovania liečebno-preventívnej starostlivosti a dodržiavanie smernice č. 9 ministerstva zdravotníctva o vykonaní sterilizácie z roku 1972. Obdobne bola zameraná aj kontrola v nemocnici v Gelnici, ako aj v ďalších zdravotníckych zariadeniach (VSŽ Nemocnica a.s. Košice Šaca, NsP Bardejov, NsP MUDr. V. Alexandra Kežmarok, NsP Levoča, NsP Poprad, NsP Spišská Nová Ves, NsP Vranov nad Topľou, Fakultná NsP Košice, Fakultná NsP L. Pasteura Košice, Fakultná NsP J.A. Reimana Prešov).  Zo správy o výsledkoch konania Sekcie štátneho dozoru kontroly ministerstva zdravotníctva okrem iného  vyplýva, že v kontrolovaných zariadeniach sa nepotvrdilo podozrenie z  genocídy a segregácie. Pri kontrole na jednotlivých gynekologicko-pôrodníckych oddeleniach nebolo zistené nedodržiavanie medicínskych indikácií, všetky kontrolované sterilizácie boli vykonané v súlade so zdravotnými indikáciami uvedenými v smernici o vykonaní sterilizácie. Zo správy ďalej vyplýva, že nie u všetkých vykonaných sterilizácií však boli splnené všetky administratívne úkony. V niektorých prípadoch chýbali žiadosti pri dodatočne odsúhlasených sterilizáciách komisiou pre schvaľovanie sterilizácií. V týchto prípadoch bola sterilizácia vykonaná u akútnych operácií (opakované cisárske rezy), kde sterilizácia bola vykonaná na základe žiadosti a súhlasu pacientky evidovanej a podpísanej v chorobopise. V niektorých nemocniciach boli zistené nedostatky v práci komisie pre schvaľovanie sterilizácie. V dôsledku výmeny riadiacich pracovníkov (riaditeľov, primárov oddelení) sa v niektorých prípadoch pozabudlo na vystavenie dekrétov pre členov komisie a v dvoch zariadeniach, v určitých obdobiach  je možné považovať komisiu z týchto dôvodov za nefunkčnú. To však neznamená, že by sa sterilizácie robili pokútne, nakoľko sú riadne zadokumentované a  zdôvodnené v chorobopisoch a  operačných nálezoch, ale z administratívneho hľadiska neboli dodržané všetky postupy určené v smernici. Tieto lokálne porušenia právnych predpisov sa dotkli občanov bez ohľadu na etnický pôvod.
     Do vyšetrovacieho  spisu bola zabezpečená  predmetná smernica, súčasťou ktorej je aj zoznam indikácií, ktoré môžu byť dôvodom na vykonanie sterilizácie.
     Generálna riaditeľka sekcie ľudských práv a menšín Úradu vlády Slovenskej republiky (ďalej len „úrad vlády“)  dňa 15.4.2003 zvolala na úrade vlády koordinačnú poradu za účasti splnomocnenkyňe vlády Slovenskej republiky pre rómske komunity,  zástupcov ministerstva zdravotníctva, Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky a pracovníkov sekcie justičnej polície, s cieľom dohodnúť jednotný systém informovania o priebehu vyšetrovania. Okrem iných záverov bolo dohodnuté, že v mene uvedených subjektov (okrem pôsobnosti Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky), zúčastnených na predmetnej koordinačnej porade, bude  navonok  poskytovať informácie iba hovorca sekcie justičnej polície. Dňa 19.8.2003 zvolala  generálna riaditeľka sekcie ľudských práv a menšín úradu vlády na úrade vlády koordinačnú poradu, ktorej cieľom bola okrem iného vzájomná informovanosť o stave veci.
     To, že autori predmetnej správy nedali k dispozícii orgánom činným v trestnom konaní zoznam Rómiek uvedených v  správe malo za následok, že  výsluchy niektorých  poškodených  bolo možné vykonať  až po uverejnení výzvy a po prihlásení sa Rómiek, ktoré sa cítili byť poškodené následkom sterilizácie.
     Súčasťou spisového materiálu je aj zadokumentovaný prípad v Krompachoch, kde bola rómska žena poučená lekármi o nutnosti jej sterilizácie, pretože v prípade ďalšieho pôrodu by mohli nastať závažné komplikácie až s možným následkom smrti. Žena súhlas na sterilizáciu nedala, táto jej teda nebola vykonaná a pri ďalšom pôrode žena následkom komplikácií spolu s dieťaťom zomrela.
     Procesné úkony a postup v trestnom konaní sú konzultované jednak s  dozorovou prokurátorkou z Krajskej prokuratúry Košice, ako aj s prokurátorom generálnej prokuratúry.  
     Okrem iného bolo zistené, že Okresný súd v Spišskej Novej Vsi vydal  uznesenie v právnej veci navrhovateliek – 9 rómskych občianok proti odporcovi nemocnica v Spišskej Novej Vsi o uloženie povinnosti a rozhodol konanie zastaviť. Navrhovateľky podali dňa 6.2.2003 návrh, ktorým žiadali, aby súd uložil povinnosť odporcovi umožniť nahliadnuť do zdravotnej dokumentácie, vykonať výpisky, ako aj umožniť zabezpečenie fotodokumentácie. Pred začatím pojednávania navrhovateľky zobrali svoj návrh v celom rozsahu späť a žiadali konanie zastaviť. 
     Dňa 19.3.2003 bol vo východoslovenských novinách Korzár uverejnený článok            „Údajne sterilizovaná M. B. proces o náhradu škody definitívne prehrala“. Obsahom článku je, okrem iného to, že Krajský súd v Košiciach zamietol odvolanie M. B. voči rozsudku prvostupňového súdu, ktorý zamietol jej žalobu o náhradu škody vo výške 400 000 Sk pre nezákonnú sterilizáciu, ktorú jej mali vykonať v nemocnici v Gelnici. 

III.	Záver

     Proces vyšetrovania predmetnej trestnej veci bol náročný. Na základe vykonanej previerky vyšetrovacieho spisu z  30.7.2003 prokurátor generálnej prokuratúry konštatoval, že vyšetrovanie prebiehalo  na dobrej odbornej úrovni bez zjavných neodôvodnených prieťahov. Priebežne boli plnené jeho  pokyny na doplnenie vyšetrovania o viaceré procesné úkony, napríklad vykonanie výsluchov svedkov,  konfrontácie a doplnenie ďalšieho dôkazného materiálu. Tieto úlohy boli splnené.      
     
	Výsledok  vyšetrovania je obsiahnutý v priloženom  rozhodnutí vyšetrovateľa PZ.

	
	D o p l n o k 

Spolupráca, stretnutia.

     Ako naozaj najkonštruktívnejšiu, najpodstatnejšiu,   prinášajúcu dôležité podklady  pre predmetné trestné konanie  považujeme  spoluprácu s generálnou riaditeľkou Sekcie ľudských prá v a menšín Úradu vlády Slovenskej republiky, ktorá zabezpečovala a koordinovala medzirezortné stretnutia (ako je to uvedené v správe). Súčasne však poskytovala  vyšetrovateľom špecializovaného tímu v Žiline materiál z medzinárodných stretnutí organizácií a aktivistov pôsobiacich v oblasti ľudských práv a menšín a ďalšie materiály, ktoré umožnili vyšetrovateľom  orientovať sa vo vzťahoch medzi uvedenými inštitúciami.
     Veľmi významnou sa ukázala spolupráca so splnomocnenkyňou vlády Slovenskej republiky pre rómske komunity,  ktorá spolupracovala s tímom z pozície svojho pracovného zaradenia a svojimi podnetnými úvahami a usmerneniami týkajúcimi sa spolupráce s rómskou komunitou tak napomáhala k zjednodušeniu nadviazania kontaktov s vypočúvanými osobami. Prostredníctvom nej bol už nadviazaný kontakt a bola zverejnená výzva v rómskych novinách „ROMANO NEVO ĽIL“ Rómsky nový list – nezávislé kultúrno-spoločenské noviny Rómov na Slovensku, ako aj v rozhlasovom vysielaní, v programoch pre rómske obyvateľstvo. Výsledkom bolo vykonanie ďalších výsluchov rómskych žien, ktoré sa prihlásili.
     Spoluprácu s pánom  poradcom ministra vnútra Slovenskej republiky pre národnostné menšiny a etnické skupiny považujeme za podnetnú. Aktívne sa viackrát kontaktoval s vedúcou špecializovaného tímu a poskytol jej  informácie, ktoré sa týkali  najmä názorov a prístupu Rómov k údajným násilným sterilizáciám. Sekcia justičnej polície PZ a ani vyšetrovatelia špecializovaného tímu nemohli  použiť a uvolniť ním navrhované finančné prostriedky na zabezpečenie priameho kontaktu (získanie dôvery)  s poškodenými ženami priamo v osadách na Východnom Slovensku,  lebo takýmto finančným obnosom jednak nedisponujeme a ani  na taký účel v rámci finančnej disciplíny nemôžu byť využité.
     Spoluprácu so zodpovednými pracovníkmi Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky  hodnotíme ako veľmi dobrú. Na žiadosť vyšetrovateľov, ale aj z vlastného podnetu poskytovali  informácie a podklady, pričom časť z nich tvorí súčasť vyšetrovacieho spisu.
     Za významný z hľadiska  trestného procesu a aj za  záruku zákonnosti považujeme aktívny dozor dozorovej prokurátorky  Krajskej prokuratúry v Košiciach, ale najmä  prokurátora Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky,  s ktorým  boli vyšetrovatelia špecializovaného tímu v pravidelnom kontakte a ktorého pokyny svedomito plnili.
     Neoceniteľnou skúsenosťou bol  13.5.2003 kontakt  generálneho riaditeľa sekcie justičnej polície a vedúcej vyšetrovacieho tímu a ďalších pracovníkov so  spravodajkyňou RE, členkou Výboru RE pre sociálne záležitosti a pre otázky zdravia a rodiny uskutočnený na jej žiadosť.  Z tohto stretnutia bol  sprostredkovaný názor, že spravodajkyňa RE  na predmetnú schôdzku  prišla oboznámená so situáciou týkajúcou sa údajných násilných sterilizácií  na základe správy „ Telo i duša“. Bola oboznámená  s prístupom  špecializovaného tímu k vyšetrovaniu tejto závažnej veci a ubezpečená, že vyšetrovanie bude vykonané v súlade so zákonom.