Príloha č. 1 – Životopisy navrhovaných členov AK 

Prof. Ing. Matej Bílý, DrSc.
predseda Akreditačnej komisie 

	Narodil sa 14. júla 1937. Vysokoškolské štúdium absolvoval na Moskovskom automobilovom silničnom inštitúte v roku 1961. V roku 1978 mu bola udelená vedecká hodnosť DrSc. V rokoch 1969 – 1992 bol vedecký, samostatný a vedúci pracovník Ústavu materiálov a mechaniky strojov SAV v Bratislave. Následne pôsobí ako docent a neskôr ako profesor na Žilinskej univerzite v Žiline a na Trenčianskej univerzite. V roku 1998 bol vymenovaný za profesora na odbor dopravná a spojová technológia. V roku 1999 bol vládou vymenovaný do funkcie podpredsedu Úradu pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo SR. Od roku 2001 doteraz je generálnym riaditeľom Slovenského metrologického ústavu. Je garantom študijného odboru metrológia. Vyškolil 21 ašpirantov a doktorandov. Výskumne aj pedagogicky pôsobí v odbore mechanika tuhej a poddajnej fázy a metrológii. Publikoval 29 vysokoškolských učebníc a monografií, asi 300 pôvodných vedeckých publikácií v odborných časopisoch a v zborníkoch z konferencií, má 1 realizovaný patent. Má viac ako 100 citácií v currentovaných časopisoch.  Je členom v medzinárodných mimovládnych orgánoch a organizáciách, redakčných radách ako European Organization for Quality, European Fondation for Quality Management, COOMET- viceprezident, EUROMET-Member of Board.

Prof. Ing. Pavol Návrat, PhD.
podpredseda Akreditačnej komisie

	 Narodil sa 20. januára 1952. Pracuje v odbore „aplikovaná informatika“. Je profesorom na Katedre informatiky a výpočtovej techniky Fakulty elektrotechniky a informatiky Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Od r. 1988 je docentom a od roku 1996 profesorom v uvedenom odbore. Školil takmer 20 doktorandov. Je autorom jednej monografie, publikoval vyše 100 pôvodných vedeckých publikácií, z toho 20 vedeckých prác v zahraničných časopisoch, vyše 60 vedeckých príspevkov v zborníkoch z konferencií. Má 8 realizovaných patentov a projektov, vyše 20 publikovaných recenzií vedeckých publikácií. Jeho vytvorené dielo má vyše 80 citácií a ohlasov doma a v zahraničí. Je členom rôznych redakčných rád (napr. Informatica), vo výboroch vedeckých konferencií doma aj v zahraničí 15). Je členom piatich odborných medzinárodných organizácií, v šiestich komisiách pre udeľovanie vedeckých hodností a titulov DrSc., PhD. Pôsobil na významných pracoviskách fakúlt informatiky vo svete, napr. v Poľsku, Grécku, V. Británii, Španielsku, absolvoval prednáškový pobyt na Kuvajte. Bol pozvaný prednášať na významné zahraničné konferencie a sympóziá v Európe. Od r. 1999 je členom Akreditačnej komisie, poradného orgánu vlády SR.

Prof. MUDr. Helena Barancová, DrSc. 

	Narodila sa 15. marca 1949 v Lenartove. Vedeckú hodnosť kandidáta vied v odbore pracovné právo získala v r. 1982. Až situácia po roku 1989 jej umožnila plný pedagogický a vedecký rozvoj. V roku 1991 získala vedecko – pedagogický titul docent, neskôr jej bola udelená aj vedecká hodnosť doktora vied (DrSc.) a v roku 1996 bola vymenovaná prezidentom republiky za profesora v odbore pracovné právo. Habilitovala sa za docenta a inaugurovala sa za profesora na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde pôsobila od r. 1976 ako vysokoškolská učiteľka, neskôr vedúca Katedry pracovného práva a práva na sociálneho zabezpečenia. V súčasnosti je jej materským pracoviskom Právnická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave. Menovaná veľmi aktívne vedecky a pedagogicky pôsobí v oblasti pracovného práva. Počtom a rozsahom vedeckých prác ňou publikovaných v jej odbore v zahraničí v karentovaných časopisoch a ohlasoch na tieto práce ju v oblasti právnych vied vôbec možno zaradiť k slovenskej špičke. Napr. len do r. 1999 napísala 22 vysokoškolských učebníc a monografií, z toho 3 v zahraničí, 144 pôvodných vedeckých publikácií, z toho 39 v zahraničí. Je autorkou desiatok ďalších prác, článkov, zodpovednou riešiteľkou desiatok významných výskumných, najmä grantových úloh.  Vykazovala 54 ohlasov v karentovaných časopisoch, z toho 26 v zahraničných. Do uvedeného obdobia školila 8 ašpirantov a doktorandov. Spolupracuje s najvýznamnejšími svetovými organizáciami, napr. Medzinárodným úradom práce, Medzinárodnou organizáciou práce, OECD, ďalej s vyše piatimi zahraničnými univerzitami a inštitúciami, prednáša na zahraničných univerzitách (Viedeň, Brusel, Norimberk, Buenos Aires, atď.). Pracovala v stálych pracovných komisiách Legislatívnej rady vlády SR, pracuje v redakčných radách viacerých domácich a zahraničných odborných časopisov, atď. Od roku 1999 až doteraz bola členkou Akreditačnej komisie.  

MUDr. Viktor Bauer, DrSc., člen. korešp. SAV

	Narodil sa 31. mája 1942. Vedeckú hodnosť doktora vied získal na Lekárskej fakulte UPJS v Košiciach v roku 1985 v oblasti farmakológie. Habilitoval na Farmaceutickej fakulte UK v Bratislave na docenta v r. 1994. Inauguračnú prednášku mal na Univerzite Komenského v Bratislave r. 1995, kedy bol aj vymenovaný za profesora v odbore „farmakológia“. Krátko pôsobil ako lekár na OÚNZ v Nových Zámkoch. V rokoch 1966 – 1972 bol interným ašpirantom a neskôr vedeckým pracovníkom na Farmakologickom ústave ČSAV v Prahe, kde získal vedeckú hodnosť CSc. Od r. 1972 pôsobí na Ústave experimentálnej farmakológie SAV v pracovných zaradeniach od vedeckého pracovníka po riaditeľa ústavu. Od r. 1987 resp. 1988 je členom korešpondentom SAV, resp. ČSAV. Do r. 1999 vyškolil 8 doktorandov a odvtedy vyškolil a školí ďalších. Má bohatú vedeckú a publikačnú činnosť. Publikoval 1 monografiu, vyše 260 vedeckých publikácií, z toho vyše 120 v zahraničí. a ďalšie desiatky vedecko – popularizačných článkov, záverečných správ atď. Má vyše 600 citácií, z toho vyše 500 v karentovaných. Do r. 1999 mal 6 patentov, z toho 4 v zahraničí. Je členom viacerých vedeckých spoločností, aj zahraničných (napr. je akademikom Maďarskej akadémie vied od r. 1998, vedeckým tajomníkom Slovenskej farmakologickej spoločnosti, člen redakčnej rady najvýznamnejších vedeckých časopisov. Absolvoval niekoľko dlhodobejších pobytov na farmakologických ústavoch lekárskych fakúlt v zahraničí ( Veľká Británia, Japonsko, atď.). Má bohatú funkcionársku činnosť v rôznych vedeckých radách, komisiách v rámci SR. Je nositeľom cien za vedecké aktivity, napr. viackrát má cenu SAV, Jesseniovu striebornú plaketu SAV a pod. Od r. 1999 je členom Akreditačnej komisie, poradného orgánu vlády SR.  

Prof. Ing. Stanislav Biskupič, DrSc.

	Narodil sa 24. októbra 1949. Pracuje v odbore „fyzikálna chémia“, „chemická fyzika“. Je profesorom a doktorom vied. Pracuje na Fakulte chemickej a potravinárskej technológie Slovenskej technickej univerzity v Bratislave ako vedúci Katedry fyzikálnej chémie. Školil 6 ašpirantov a doktorandov. Je autorom 7 vysokoškolských učebníc a monografií, 83 pôvodných vedeckých prác (podľa SCI) okrem zborníkov. Kvalitu jeho vedeckej práce dokazuje 277 citácií v currentovaných časopisoch. Je členom organizácií, napr. International ESR Society (USA), International Society of Theoretical Chemical Physics. Má za sebou dlhšie vedecké a študijno-prednáškové pobyty na univerzitách v Nemecku, Dánsku. Ďalšie významné aktivity: člen oceneného kolektívu štátnou cenou za rozvoj teoretickej chémie v r. 1986, člen kolektívu oceneného Werner von Siemens Excellence Award v roku 2001 za výskumnú prácu „Programový systém pre výpočet elektrónovej štruktúry a vlastností tuhých látok“, člen kolektívu oceneného v roku 2000 cenou Mateja Bela za preklad učebnice Atkins: Physical Chemistry, predseda Spoločnej odborovej komisie v odbore „chemická fyzika“, člen Vedeckej rady Slovenského metrologického ústavu, atď. Doteraz nebol členom Akreditačnej komisie, poradného orgánu vlády SR.  

Prof. Ing. Jozef Bulla, DrSc.

	Narodil sa 8. decembra 1944. Vysokoškolské štúdium absolvoval na VŠP v Nitre. V roku 1993 bol vymenovaný za profesora na odbor všeobecná zootechnika – genetika. V začiatkoch pracoval ako vedúci vedecký pracovník, neskôr riaditeľ ústavu genetiky a reprodukcie hospodárskych zvierat, dnes je to Výskumný ústav živočíšnej výroby v Nitre. Pedagogicky externe pôsobí na Agronomickej fakulte SPU v Nitre. Je školiteľom doktorandov v odbore genetika a všeobecná zootechnika. Vyškolil 12 ašpirantov a 6 doktorandov. Vo svojej výskumnej činnosti sa zaoberá problematikou molekulárnej genetiky. Prioritami sú hlavne molekulárna a fyziologická genetika a teória plemenitby hospodárskych zvierat. Významne sa angažuje pri riešení udržania biodiverzity. Publikoval 21 vysokoškolských učebných textov a učebníc, 193 pôvodných vedeckých publikácií v odborných časopisoch, má 4 realizované patenty, projekty, AO a 215 ďalších odborných prác. Uvádza 98 CC citácií a 230 iných citácií. Je členom vo viacerých medzinárodných mimovládnych orgánoch a organizáciách z nich napr. New York Academy of Sciences, Ruská akadémia poľnohospodárskych vied, Accademia dei Georgofilli-Taliansko, European Science Foundation-Standing Comimitte for Life and Enviromental Sciences-Strasburg a ďaších. Od roku 1999 je členom Akreditačnej komisie, poradného orgánu vlády SR.

Prof. RNDr. Lev Bukovský, DrSc.

	Narodil sa 9. septembra 1939 v Podkriváni. Pracuje vo vednom odbore matematika, špecializácia matematická logika, teória množín, aplikácie teórie množín v iných matematických disciplínach. Pracuje na Katedre matematickej informatiky Prírodovedeckej fakulty Univerzity P. J. Šafárika v Košiciach ako profesor matematiky. V priebehu svojho pracovného pôsobenia pracoval aj v Matematickom ústave ČSAV v Prahe, kde v r. 1996 získal vedeckú hodnosť kandidáta fyzikálno – matematických vied. Od roku 1968 bol docentom na Prírodovedeckej fakulte UPJŠ v Košiciach, v roku 1983 mu Univerzita Karlova v Prahe udelila vedeckú hodnosť doktora vied (DrSc.) a v roku 1984 bol vymenovaný prezidentom republiky za profesora. Menovaný má veľmi bohatú vedeckú publikačnú činnosť (do r. 1999 publikoval 35 vedeckých prác v zahraničných karentovaných časopisoch, 3 knižné publikácie. Do uvedeného obdobia mal vyše 130 citácií prevažne zahraničných ohlasov na svoje vedecké dielo. Školil a školí viacerých ašpirantov a doktorandov, ktorí dosiahli významné postavenie. Pracuje vo významných medzinárodných organizáciách, napr. je členom America Mathematical Society, Academia Scientiarum et Artium Europaea, Salzburg, Akademického senátu Akademie věd ČR. Absolvoval prednáškové pobyty na viacerých zahraničných univerzitách vo Veľkej Británii, Francúzsku, prednášal na konferenciách a kongresoch napr. vo Francúzsku, Poľsku, Izraeli, ČR, Taliansku, Nemecku, atď. Pracoval ako predseda Akreditačnej komisie poradného orgánu vlády SR od r. 1999 do r. 2002.   

Prof. Daniel Fischer, akademický maliar

Narodil sa v roku 1950 v Bratislave. V rokoch 1968-1974 absolvoval štúdium na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave u prof. Matejku. V roku 1992 bol vymenovaný za profesora na odbor maľba. Od roku 1990 pôsobí na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave na Katedre maľby ako vedúci ateliéru voľnej tvorby. V kontexte domáceho výtvarného umenia zaujíma zvláštnu pozíciu, už od konca 70. rokov sa svojím záujmom o skúmanie podstaty obrazu a odkrývanie procesu jeho vzniku situoval do blízkosti európskej analytickej maľby, paralelne experimentoval na poli nových médií, predovšetkým počítačovej grafiky. Po roku 1989 sa zúčastnil na viacerých významných medzinárodných výstavách, ktoré mapovali situáciu v strednej a východnej Európe. Od roku 1990 je opakovane hosťujúcim profesorom v USA – Slippery Rock University - 1994, Rhode Island School of Desing – 1998, hosťujúcim profesorom na Internationale Sommerakademic für Bildende Künste. Je členom Rady Štátneho fondu kultúry Pro Slovakia, členom Predsedníctva Rady vysokých škôl, riaditeľom Bienále IstroArt, medzinárodnej výstavy študentov umeleckých škôl v Bratislave v r. 1996, predsedom poroty výstavy – trienále Súčasná slovenská grafika (1998). Prednášal na University of Arizona, Tuscon a na University of Houston v USA. Od roku 1999 je členom Akreditačnej komisie, poradného orgánu vlády SR.

Prof. PaedDr. Ľudmila Jančoková, CSc.

Narodila sa 29. júla 1953. Vysokoškolské štúdium absolvovala na FTVŠ UK v Bratislave v roku 1977. V roku 2001 bola vymenovaná za profesorku na odbor športová edukológia. Svoju pedagogickú činnosť začala vykonávať od roku 1977 na Katedre telesnej výchovy Pedagogickej fakulty v Banskej Bystrici, dnes pôsobí na Fakulte humanitných vied. Je školiteľkou 7 doktorandov. Vo svojej výskumnej činnosti sa zaoberá zhromažďovaním a vecnou analýzou doteraz známych poznatkov z chronobiológie a možnosťami ich uplatnenia v teórii a didaktike športu a v školskom športe. Jej cieľom je postupné dotváranie a špecifikovanie hraničnej vednej disciplíny športová chronobiológia. Publikovala  4 učebné texty, 3 vedecké monografie a 2 vedecké práce v zborníkoch, 46 vedeckých štúdií v domácich a 10 v zahraničných časopisoch. Uvádza celkom 86 citačných ohlasov, z toho 19 v zahraničí. Je členkou v domácich vedeckých orgánoch ako Acta Universitas Mathiae Belii - vedecká redaktorka v sekcii vied o umení a vied o športe, členka spoločnej odborovej komisie vo vednom odbore športová edukológia na FTVŠ UK v Bratislave, členka spoločnej odborovej komisie v odbore teória vyučovania všeobecno-vzdelávacích predmetov - teória vyučovania biológie FPV UMB v Banskej Bystrici.

Mons. doc. ThDr. Jozef Jarab, PhD.

	Narodil sa 23. februára 1947. Rímskokatolícku cyrilometodskú bohosloveckú fakultu v Bratislave ukončil v r. 1970, kedy bol aj vysvätený za kňaza. Pôsobil ako kňaz na Spiši. R. 1990 ho biskup. Mons. prof. ThDr. František Tondra vymenoval za rektora kňazského seminára, neskôr Teologického inštitútu RKCMBF UK. Pracoval aj v liturgickej komisii Spišskej kapituly. Pracoval v cirkevných súdoch, od r. 1995 je členom Metropolitného súdu v Košiciach. Od r. 1993 je členom kolégia rektora UK. R. 1995 absolvoval doktorandské štúdium v odbore „katolícka teológia“ na RKCMBF UK v Bratislave. V roku 1996 bol vymenovaný za docenta v uvedenom odbore. Je vedúci Katedry pastorálnej teológie a na Teologickom inštitúte v Spišskom Podhradí prednáša pastorálnu teológiu, homiletiku a rétoriku. Je autorom a spoluautorom troch skrípt pre študentov teológie, monografie pre laikov. Publikoval desiatky vedeckých a odborných prác z odboru, v ktorom pôsobí. Ohlas jeho práce dokazuje vyše desať citácií. Zúčastnil sa vyše dvadsiatich vedeckých konferencií najmä v zahraničí, kde aj vystúpil s vedeckými príspevkami. Je školiteľom doktorandského štúdia (10 študentov). Zapája sa aj do oponentskej činnosti odborných a vedeckých prác. Od roku 1999 je členom Akreditačnej komisie, poradného orgánu vlády SR.

Doc. Dr. István Käfer, PhD.

	Narodil sa 3. júna 1935 v Budapešti v Maďarskej republike. Pôsobí v odbore „slovenská literatúra – slovakistika“ . Je vedúcim Katedry slovenského jazyka a literatúry Ústavu slavistiky – Strednej Európy Filozofickej fakulty Univerzity Petra Pázmánya v Budapešti, je predsedom Výskumnej skupiny západoslovanských kultúr PPKE v Ostrihome. Ústav slavistiky sídli v jednom z centier slovenskej kultúry v Maďarsku v Piliscsabe. Je autorom 13 monografií.  a 160 pôvodných vedeckých publikácií v domácich a zahraničných odborných časopisoch. Jeho práce v odbore jeho činnosti vychádzali aj v Slovenskej republike. Na jeho vytvorené vedecké dielo má celkove 47 ohlasov a citácií. V rokoch 1959 až 1962 pôsobil na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave ako lektor maďarského jazyka a literatúry. Odborne redigoval akademickú príručku Staré tlače v Uhorsku (Régi Magyarországi Nyomtatványok), odborne rediguje edície Pons Strigoniensis. Navrhovaný je vedecky zameraný na slovensko-maďarské literárne súvislosti, staršiu slovenskú literatúru, bibliografiu slovenskej literatúry. Doteraz nebol členom Akreditačnej komisie. Za člena Akreditačnej komisie ho navrhuje Katolícka univerzita v Ružomberku. Menovaný je navrhovaný za člena komisie ako odborníka zo zahraničia – Maďarská republika.    

Prof. Ing. Pavol Kukuča, PhD.

	Narodil sa 25. novembra 1945. Vysokoškolské štúdium absolvoval na SVŠT v Bratislave v roku 1969. V roku 1998 bol vymenovaný za profesora na odbor dopravná a manipulačná technika. Od roku 1970 pracoval na Dopravostroji v Bratislave a od roku 1972 je vysokoškolským učiteľom na Strojníckej fakulte Žilinskej univerzity v Žiline. Je vedúcim oddelenia spaľovacích motorov. Vyškolil 6 doktorandov. Vo svojej výskumnej práci sa venuje riešeniu dynamických problémov spaľovacích motorov so zameraním na riešenie ventilových rozvodov s vôľou, pôvodný spôsob tvorby modeli pre výpočet, spôsob výpočtu pohybových rovníc sústavy a vypracovaniu výpočtového programu, posudzovaniu rôznych faktorov vplývajúcich na životnosť a prevádzkovú spoľahlivosť motorov. Za skúšobné zariadenie pre modelový výskum bezvačkového počítačovo riadeného ventilového rozvodu mu bola udelená prémia Literárneho fondu SR. Publikoval 3 monografie, 3 učebné texty,7 pôvodných publikácií a má podané 3 patenty,14 realizovaných inžinierskych diel celoštátneho významu, 44 príspevkov na konferenciách, z toho 4 zahraničné. Uvádza 2 zahraničné a 57 domácich citačných ohlasov. Má viaceré významné vyzvania na spoluprácu: Politechnika Poznaň, ELTECO Žilina, ZŤS Martin, GIM Púchov.

Prof. Dr. MVDr. Jozef Laurinčík, DrSc.

	Narodil sa 6. novembra 1959. Vysokoškolské štúdium absolvoval na Univerzite veterinárskeho lekárstva v Košiciach v roku 1985. V roku 1997 mu bola udelená vedecká hodnosť DrSc. a v roku 2001 bol vymenovaný za profesora na odbor špeciálna biológia a ekológia. Pedagogicky pôsobí v odboroch všeobecná biológia, všeobecná zootechnika, veterinárska chirurgia, veterinárske pôrodníctvo, gynekológia a bunková biológia. Od roku 1986 pôsobil do roku 1997 na Výskumnom ústave živočíšnej výroby v Nitre. Od roku 1998 pôsobí na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre. Vyškolil 16 doktorandov, z nich 1 je už docentom. Absolvoval niekoľkoročné pedagogické pobyty v Rakúsku, Dánsku a SRN. Vo svojej výskumnej činnosti spolupracuje s poprednými európskymi univerzitami a výskumnými pracoviskami v oblasti fyziológie, genetiky a bunkovej biológie. Špecializuje sa na fyziológiu reprodukcie a stal sa uznávaným odborníkom v oblasti ultraštruktúry samičích zárodočných buniek-oocytov. Publikoval 34 pôvodných vedeckých prác v cc časopisoch v zahraničí a 6 v domácich, 23 odborných príspevkov v zborníkoch, 11 v medzinárodných a 24 v domácich abstraktoch a 14 na zahraničných konferenciách. Celkove uvádza 57 citácií a ohlasov, z toho 45 podľa SCI. V roku 1988 bol členom medzinárodnej komisie pre evaluáciu Ústavu veterinárskeho lekárstva v Brne, 1988 bol Medzinárodnou komisiou akreditovaný ako profesor bunkovej biológie na Kráľovskej veterinárskej a poľnohospodárskej univerzite v Kodani. Získal cenu rektora UKF za publikačné aktivity v roku 2000.

Prof. MUDr. Marián Mokáň, DrSc.

	Narodil sa 21. decembra 1952. Pracuje v odbore „vnútorné choroby“. Je vedúcim kliniky – výučbovej bázy I. internej kliniky Jesseniovej lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave so sídlom v Martine. V roku 1990 získal vedeckú hodnosť „CSc.“, v roku 1994, v roku 1997 vedeckú hodnosť „DrSc.“. V roku 1988 bol vymenovaný za profesora v odbore „vnútorné choroby“. Vyškolil 24 doktorandov, z ktorých dvaja sa stali docentmi. V súčasnosti školí 5 doktorandov. J autorom 3 vedeckých monografií vydaných v domácich vydavateľstvách, má kapitoly v 7 monografiách vydaných v zahraničných vydavateľstvách a 5 v domácich vydavateľstvách. V domácich aj v zahraničných časopisoch publikoval 83 vedeckých prác. Zaviedol 7 nových diagnostických a liečebných metód, zabezpečil 10 domácich a zahraničných grantov. Vykazuje 1132 citácií (ohlasov) na jeho vedecké dielo, z toho 1065 citácie v zahraničných publikáciách registrovaných v citačných indexoch. Je členom viacerých vedeckých a odborných spoločností a komisií, redakčných rád aj v ČR. Je členom Európskej asociácie pre výskum diabetes mellitus /EASD/. Získal viacero ocenení (pamätné medaily, ceny a ocenenia za najlepšiu prácu, publikáciu, atď.) doma aj v zahraničí. Na pozvanie absolvoval šesť pobytov v zahraničí na univerzitách a odborných pracoviskách v USA.  

plk. gšt. prof. Ing. Michal Pružinský, CSc.

	Narodil sa 4. septembra 1952. Pôsobí v odboroch „operačné a bojové použitie pozemného vojska“ a „národná a medzinárodná bezpečnosť“. Pracuje na Ministerstve obrany Slovenskej republiky na Sekcii ľudských zdrojov ako riaditeľ odboru politiky vzdelávania. Po absolvovaní Vysokej vojenskej technickej školy v L. Mikuláši ukončil v r. 1983 internú ašpirantúru na Vojenskej akadémii v Brne, potom vyučoval na VVTŠ v L. Mikuláši, v r. 1987 sa stal docentom, v r. 1991 – 1993 pôsobil ako prodekan na VVTŠ v L. Mikuláši, vedúci Katedry odbornej prípravy PVO fakulta aplikovanej elektroniky – systémy PVO. V r. 1994 – 1995 študoval na Vysokej vojnovej škole pozemného vojska USA v Carlisle Barracks, Pennsylvania, USA strategicko – diplomatickú prípravu (najvyššie vzdelanie – dôstojník generálneho štábu (gšt.). Potom do r. opäť 1999 pracoval na Vojenskej akadémii v L. Mikuláši, bol aj prorektorom pre vojenskú činnosť, pre zahraničné styky. V r. 1999 bol vymenovaný za profesora a od r. 2001 pôsobí na Ministerstve obrany SR. Vyškolil 9 doktorandov. Je autorom 9 vysokoškolských učebníc - skrípt s celoslovenskou pôsobnosťou, 27 pôvodných vedeckých publikácií, z toho 15 v zahraničí. Je autorom 15 realizovaných projektov a desiatok ďalších aktivít rôzneho odborného charakteru. Uvádza 19 citácií na svoje vytvorené vedecké dielo. Absolvoval 11 pobytov na rôznych univerzitách a na odborných podujatiach vo svete (v Európe aj v zámorí). Vydali mu desiatky referátov a prednášok. 

Hosť. prof. Ing. Ján Sládek, DrSc.

	Narodil sa 23. augusta 1952. Pôsobí v odbore „aplikovaná mechanika“. Pracuje na Ústave stavebníctva a architektúry Slovenskej akadémie vied, kde začínal ako interný ašpirant, pokračoval ako vedecký pracovník a teraz je riaditeľ ústavu. Školil 5 doktorandov. Je autorom troch monografií, má 114 vedeckých publikácií vo vedeckých časopisoch, z toho 37 v domácich a 77 v zahraničných časopisoch. Eviduje 715 zahraničných citácií. Je členom rôznych zahraničných odborných orgánov, organizácií, rád časopisov (napr. je editorom Building Research Journal, člen American Society for Mechanical Engnm. ASME, ISME a v ďalších). Absolvoval 10 dlhodobejších pobytov na univerzitách v USA a v Západnej Európe. Zúčastnil sa riešenia šiestich zahraničných grantových projektov. Získal viacero vedeckých ocenení v SR i v zahraničí (celkove 11). Je predsedom Slovenskej spoločnosti pre mechaniku, editor Buildung Research Journal, bol prizvaný do vedeckých výborov rôznych medzinárodných konferencií.    

Doc. PaedDr. Štefan Šutaj, DrSc.

	Narodil sa 1. novembra 1954. Vysokoškolské štúdium absolvoval na Pedagogickej fakulte UPJŠ v Prešove v roku 1977. V roku 2001 bol vymenovaný za docenta na Filozofickej fakulte PU v Prešove a v roku 2002 mu bola udelená vedecká hodnosť DrSc. Od roku 1977 pôsobí na Spoločenskovednom ústave SAV, od roku 1992 do súčasnosti je jeho riaditeľom. Pedagogicky pôsobí externe na Ekonomickej univerzite v Bratislave, na Prešovskej univerzite v Prešove, na UPJŠ v Košiciach. Pedagogicky pôsobí v problematike dejín národného hospodárstva, národnostnej problematiky v Československu a v strednej Európe a dejín verejnej správy na Slovensku. Vyškolil 1 ašpiranta.  Pôsobí v odbore slovenské dejiny. Publikoval 3 vedecké štúdie v cc časopisoch, 37 recenzovaných vedeckých štúdií v časopisoch, z toho 14 v zahraničí, 7 monografií, z toho 1 v zahraničí, 20 kapitol v knihách, z toho 4 v zahraničí, 15 príspevkov v zborníkoch, z toho 5 v zahraničí. Mal 51 vystúpení na vedeckých podujatiach, z toho 20 v zahraničí. Uvádza 21 citačných ohlasov. Má viaceré prednášky pre letné školy a kurzy- Centre d´ analyses et d´interventions sociologique-CADIS v Paríži, Mestské pedagogické stredisko  Košice, Pedagogická fakulta Karlovej univerzity v Prahe, Fórum institut Šamorín, letná škola pre prípravu Rómov do verejnej správy.

Dr. h. c. Ing. Jozef Uhrík, CSc.

	Narodil sa 1. mája 1939. Pracuje vo Volkswagene Slovakia, a. s. v Bratislave ako člen predstavenstva a hovorca. Po absolvovaní Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave pracoval v ZŤS Dubnica nad Váhom ako technický projektant, neskôr plánovač, vedúci VDO. Potom pracoval v GR ZŤS Martin ako riaditeľ pre rozvoj, generálny riaditeľ, neskôr riaditeľ štátneho podniku, potom ako prvý námestník ministra na Federálnom ministerstve hutníctva, strojárstva a elektrotechniky v Prahe, neskôr ako splnomocnenec vlády SR na Úrade vlády SR a potom vo Volkswagene ako ekonomicko-obchodný riaditeľ. Pracuje v rôznych organizáciách, komisiách s celoslovenskou pôsobnosťou významného ekonomického charakteru (napr. člen Hospodárskej rady vlády SR, prezident združenia automobilového priemyslu SR, prezident Združenia priemyselných zväzov SR, člen predstavenstva Slovenskej obchodnej a priemyselnej komory, člen Vedeckej rady Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Je nositeľom štátneho vyznamenania SR Pribinov kríž II. triedy, Ceny za rozvoj automobilového priemyslu v Strednej Európe, Ceny Lea  Mimi Danihels 2001 atď. Je jednou z popredných osobností priemyslu na Slovensku, významným dielom prispel v posledných 12 rokoch predovšetkým k rozvoju automobilového priemyslu a jeho subdodávateľov v SR aj v ČR. Významnou osobnou mierou sa podieľal na založení spoločnosti Volkswagen Bratislava. Na SVŠT ukončil vedeckú ašpirantúru a udelili mu vedeckú hodnosť „CSc.“. V r. 1998 mu udelila medzinárodná organizácia Central Europe Automotive Report titul „Top Manager“ roka za rozvoj automobilového priemyslu v strednej Európe. V r. 1999 mu STU v Bratislave udelila titul „doctor honoris causa“. Publikoval najmä rôzne príspevky na medzinárodných konferenciách, v Klube ekonómov, v Hospodárskych novinách, výročné správy o činnosti, atď. Jeho odborom je automobilový priemysel a manažment.

Prof. Ing. Pavol Vincúr, PhD.

	Narodil sa 2. októbra 1942 v Nitre. Pracuje vo vednom odbore ekonomická teória v špecializácii hospodárska politika, ďalej hospodárske systémy, dejiny ekonomických teórií ako aj v odbore národné hospodárstvo v špecializácii hospodárska politika. Od r. 1964 pôsobí ako vysokoškolský učiteľ na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave, neskôr Ekonomickej univerzite v Bratislave. V r. 1970 obhájil kandidátsku dizertačnú prácu a udelili mu vedeckú hodnosť kandidáta vied (CSc.). V r. 1974 bol vymenovaný za docenta, v r. 1982 za profesora. Od roku 1994 je vedúcim Katedry hospodárskej politiky Národohospodárskej fakulty Ekonomickej univerzity v Bratislave. Menovaný publikoval 5 samostatných vedeckých prác a monografií, 15 vedeckých štúdií a vedeckých článkov, 8 vysokoškolských učebníc, 38 skrípt, vyriešil 28 vedeckých a výskumných úloh a tematických úloh, predniesol 34 referárov a vedeckých príspevkov, ktoré sú publikované v zborníkoch, atď. Eviduje 36 ohlasov a citácií domácich a 6 zahraničných. Doteraz vyškolil 16 doktorandov, z toho 2 zahraničných, z nich siedmi sa habilitovali za docentov. Je členom medzivládnej pracovnej skupiny expertov pri Komisii pre obchod a rozvoj OSN v Ženeve, tajomník pre styk so zahraničím Národnej riadiacej komisie MF SR pre posilnenie finančného výkazníctva a účtovníctva, atď. Pôsobil a pôsobí v rôznych celoštátnych vedeckých a odborných orgánoch, napr. vedeckých radách vysokých škôl a SAV, grantových agentúrach, vedeckých komisiách, pracovnej skupine Akreditačnej komisie, poradného orgánu vlády SR, atď. Pôsobil na siedmich zahraničných univerzitách a vedeckých inštitúciách (Poľsko, Čína, Južná Kórea, Holandsko, Švajčiarsko. Aktívne sa zúčastnil desiatky vedeckých konferencií v zahraničí aj v SR.

Prof. Ing. Edita Virčíková, CSc.

Narodila sa  11. marca 1946. Vysokoškolské štúdium ukončila v roku 1970 na Hutníckej fakulte TU v Košiciach. V roku 1997 bola vymenovaná za profesorku na odbor hutníctvo kovov. Pôsobí však predovšetkým v oblasti environmentalistiky, ktorej sa vedecky venuje viac rokov. Pracuje na Ústave metalurgie a materiálov na Hutníckej fakulte Technickej univerzity v Košiciach. Pedagogicky pôsobila na Hornícko-geologickej fakulte Vysokej školy banskej v Ostrave. Je autorkou 4 monografií, 52 pôvodných domácich aj zahraničných vedeckých publikácií, má 63 zahraničných citácií a zahraničných ohlasov, atď. Absolvovala viacero vedeckých a prednáškových pobytov na zahraničných univerzitách a vedeckých inštitúciách: Grécko, Peru, Chile, Ruská federácia, Mexico, Bulharsko. Je členkou The Minerals, Metals and Materials Society, the American Institute of Mining, Metallurgical and Petroleum Engineers, USA, Dictionary of International Biography, Cambridge, Anglicko, členkou Vedeckej rady Ústavu geotechniky SAV v Košiciach. Podieľala sa na zavedení nových predmetov, ktorých je aj garantkou: Environmentálne manažérstvo, Ochrana ovzdušia pri prevádzkovaní technológií, Odpady, škodliviny a druhotné suroviny, Environmentálne právo a legislatíva. Je garantkou i ďalších predmetov: Manažérstvo bezpečnosti a ochrany a zdravia pri práci. Metrológia v riadení kvality. Do Akreditačnej komisie je navrhnutá pre skupinu odborov v oblasti environmentalistiky, ako aj pre montánne vedy prípadne príbuzné oblasti technických vied.

Prof. Ing. Radim Vlček, CSc.

	Narodil sa 28. júna 1935 v Klatovách v Českej republike., býva v Prahe. V roku 1980 sa stal profesorom v odbore „podnikové hospodárstvo“ na Vysokej škole ekonomickej v Prahe, kde bol až doteraz dekanom Národohospodárskej fakulty v Prahe. Na tejto VŠE pôsobí od r. 1966. Zaoberá sa problematikou metodológie a jej aplikácií, napr. vnútropodnikových logistických procesov, modernizácie výroby, hodnotovej analýzy a hodnotového manažmentu. Je autorom 12 samostatných knižných publikácií, spoluautorom 15 knižných publikácií, 44 vysokoškolských skrípt. Je autorom 102 vedeckých prác, statí v ČR a 5 ďalších v zahraničí, atď. Absolvoval vyše dve desiatky odborných pobytov v Európe a v USA. Je významným aktívnym účastníkom konferencií a sympózií. Podnietil dlhodobé kontakty s najvýznamnejšími výrobnými podnikmi v ČR. Dlhé roky pracoval ako predseda Českej asociácie hodnotového inžinierstva pri Českom komitéte pre vedecké riadenie. Je členom Výkonného výboru Českého komitétu pre vedecké riadenie, člen výboru Českej manažérskej asociácie. Za svoje tri najvýznamnejšie aktivity po ukončení VŠ štúdií považuje  Projekt komplexnej modernizácie závodu Vitana, Byšice, ocenený prvou cenou v celoštátnej súťaži v r. 1966, monografie: Príručka hodnotovej analýzy, SNTL/Alfa, 1983, 1986, Hodnotový management, Praha, Management Press 1992, a Koncepcia dlhodobého rozvoja Fakulty Podnikovohospodárskej VŠE v Prahe, 1994. Menovaného navrhuje Ekonomická univerzita a je zahraničným odborníkom z Českej republiky..