Návrh účasti delegácie Slovenskej republiky na diplomatickej konferencii o prijatí Dohovoru o náhrade škody spôsobenej tretím stranám činmi protiprávneho zasahovania voči lietadlám a Dohovoru o náhrade škody spôsobenej lietadlami tretím stranám, konanej v dňoch 20. apríla – 2. mája 2009 v Montreale

	Medzinárodná organizácia civilného letectva (ďalej len „ICAO“) organizuje v dňoch 20. apríla – 2. mája 2009 v Montreale diplomatickú konferenciu o prijatí Dohovoru o náhrade škody spôsobenej tretím stranám činmi protiprávneho zasahovania voči lietadlám a Dohovoru o náhrade škody spôsobenej lietadlami tretím stranám.

Predmetom rokovania sú návrhy dohovorov, ktoré majú riešiť problematiku odškodnenia obetí (resp. iných oprávnených osôb), ktoré by vznikli v dôsledku havárie lietadla z dôvodu teroristického útoku alebo bežnej prevádzky lietadla vrátane vytvorenia  medzinárodného doplnkového mechanizmu pre prípady, kedy poistný trh nie je schopný poskytnúť príslušné náhrady.  Cieľom je vytvoriť vyvážený stav medzi účinným, rýchlym a čestným odškodnením obetí (pozostalých) a zároveň obmedziť na odôvodnenú mieru finančné riziká leteckých dopravcov a prevádzkovateľov. Predmetom nie je riešenie zavinenia leteckej nehody.

Súčasná legislatíva a východiská pre diplomatickú konferenciu

V súčasnosti je problematika kompenzácie škôd spôsobených prevádzkou lietadla čiastočne obsiahnutá v „Dohovore o škodách spôsobených zahraničnými lietadlami tretím stranám na povrchu“ (Convention on Damage Caused by Foreign Aircraft to Third Parties on the Surface), ktorý bol podpísaný v Ríme 7. októbra 1952 a je platným od 4. februára 1958 (ďalej len „Rímsky dohovor“). Rímsky dohovor nie je považovaný za medzinárodne úspešný, keďže do augusta 2008 ho ratifikovalo len 49 štátov, z ktorých iba Taliansko, Ruská federácia a Spojené arabské emiráty patria ku krajinám s významným podielom na trhu leteckej dopravy. Slovenská republika nie je zmluvnou stranou tohto dohovoru. Dôvodom  neúspechu boli najmä nízke limity odškodnenia a národné predpisy, ktoré poškodeným zaručovali väčšie práva. Napriek pokusu modernizovať tento systém prostredníctvom „Protokolu, ktorým sa mení Dohovor o škodách spôsobených zahraničnými lietadlami tretím stranám na povrchu (Montreal, 23. septembra 1978)“, nedošlo k očakávanej zmene postoja krajín. Do augusta 2008 (za 30 rokov) bol tento protokol ratifikovaný 12 krajinami, z ktorých len Brazília predstavuje významného účastníka na trhu leteckej dopravy. Okrem uvedených skutočností je nedostatkom to, že tieto právne nástroje nie sú špecificky zamerané na škody spôsobené terorizmom.

V dôsledku teroristických útokov na Svetové obchodné centrum v New Yorku  11. septembra 2004 a následnom kolapse poistného trhu nastala nutnosť zaoberať sa špeciálne aj odškodnením obetí následkom teroristických útokov. Paradoxne to neboli útoky namierené proti civilnému letectvu, ale lietadlo bolo využité ako zbraň proti symbolu (Svetové obchodné centrum) prezentujúcemu štát (USA). Dôsledkom toho (okrem ľudských obetí a škôd na majetku) vznikol kolaps na poistnom trhu a preberanie garancií za kompenzácie obetiam štátom. Tieto nové okolnosti viedli k prehodnoteniu Rímskeho dohovoru. Rada ICAO napokon prijala záver, aby ho nahradili dva nové dohovory. Prvý z nich sa bude zaoberať kompenzáciami vyplývajúcimi zo škôd spôsobených  teroristickým útokom na lietadlo  a druhý kompenzáciami za škody spôsobené bežnou leteckou prevádzkou.

	V práve Európskej únie (ďalej len “EÚ“) je táto problematika čiastočne obsiahnutá v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EC) č. 785/2004 zo dňa  21. apríla 2004 o požiadavkách na poistenie leteckých dopravcov a prevádzkovateľov lietadiel. Nariadenie stanovuje minimálne poistné krytie pre zodpovednosť za prepravu cestujúcich, batožiny a nákladu a voči tretím osobám. Prevádzkovateľ je povinný preukazovať aj poistenie vojnových rizík a rizík terorizmu. V slovenskej legislatíve je základná povinnosť poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou lietadla obsiahnutá v zákone č. 143/1998 Z. z. o civilnom letectve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších zmien (§ 13). 

	Na úrovni Európskej komisie sa uskutočnili tri zasadnutia pracovnej skupiny pre poistenie v leteckej doprave s cieľom zblížiť pozície členských štátov Európskej únie (ďalej len „ČŠ EÚ“) v rámci príprav pre rokovanie uvedenej diplomatickej konferencie.  

	Počas vlastného rokovania diplomatickej konferencie sa budú uskutočňovať koordinačné zasadnutia členských štátov EÚ rozšírené o non-EÚ krajiny združené v Európskej konferencii civilného letectva (ECAC). Cieľom je presadiť spoločné európske regionálne riešenia.
	
	Systém odškodnenia obetí (alebo ich pozostalých) a iných tretích osôb v dôsledku leteckej nehody vrátane teroristického útoku na lietadlo je nedokonalý a v rámci sveta nejednotný. Vzhľadom na medzinárodný charakter leteckej dopravy je nevyhnutné hľadať globálne riešenia tohto problému. Je potrebné vytvoriť vyvážený systém, ktorý na jednej strane bude garantovať rýchle, účinné a čestné odškodnenie tretích osôb a na druhej strane vytvorí limity pre odôvodnený rozsah miery rizika pre leteckých dopravcov a prevádzkovateľov. V prípade teroristických útokov, ktoré spravidla nie sú namierené proti „samotnej“ leteckej doprave, sa hľadajú riešenia prostredníctvom vytvorenia medzinárodného doplnkového mechanizmu poistenia pre prípady, kedy poistný trh nie je schopný poskytnúť príslušné náhrady.

	Mení sa aj filozofia  prístupu. Doterajšie právne nástroje sa sústreďovali na koncept zodpovednosti dopravcu, navrhované texty zdôrazňujú koncepciu odškodnenia (t. j. ľudských obetí ako aj škôd na majetku, ktoré vzniknú v dôsledku prevádzky lietadla). 

Dôvody vedúce k prijatiu nových dohovorov:

-	prehodnotenie limitov, ktoré sú v súčasnosti veľmi nízke vzhľadom na existujúce ekonomické a sociálne štandardy a vedú k zdĺhavým právnym sporom, ktoré poškodzujú dôveru cestujúcej verejnosti k leteckej doprave,
-	rozdielne podmienky prepravy na trhu medzinárodnej leteckej dopravy medzi jednotlivými štátmi a regiónmi, 
-	zvýšenie ochrany tretích osôb, 
-	neúčinnosť niektorých ďalších prvkov existujúceho Rímskeho dohovoru, ktoré mali reflektovať zmenené podmienky podnikania na trhu leteckej dopravy.

Základnými cieľmi dohovorov sú:

-	potreba spravodlivého odškodnenia,
-	vyváženosť medzi ochranou záujmov tretích osôb a záujmov leteckého dopravcu (prevádzkovateľa),
-	prijateľnosť textu (a následná ratifikácia) štátmi, ktoré majú výrazný podiel na trhu leteckej dopravy v celosvetovom meradle,
-	vytvorenie celosvetovo prijateľného systému, ktorý by nahradil doteraz platný. Rímsky dohovor a parciálne regionálne, resp. národné systémy.

K navrhnutým dokumentom, ktoré boli tvorené niekoľko rokov, majú iné regióny  sveta ešte svoje osobitné postoje, ktoré bude musieť vyriešiť diplomatická konferencia.

K postupu členských štátov na očakávaných rokovania prijala Európska únia nasledovné odporúčania:

-	podporiť úsilie ICAO a konštruktívne pristúpiť k rokovaniu na diplomatickej konferencii, 
-	navrhovaný text je možné považovať za dobrý základ pre rokovanie s pripomienkami týkajúcimi sa najmä tzv. „exclusive remedy“ (jedine letecký prevádzkovateľ je adresát, kde je možné vyžadovať kompenzácie), vylúčenia vnútroštátnych letov z pôsobnosti dohovorov (v EÚ sa uplatňuje iná kategorizácia letov), existencie národnej legislatívy, ktorá ide nad rámec návrhov a pod.,
-	navrhnutý systém odškodnenia prostredníctvom  vytvorenia medzinárodného doplnkového mechanizmu  je potrebné ešte na diplomatickej konferencii dopracovať (prispievať by mali len komerční leteckí dopravcovia v závislosti od počtu prepravených cestujúcich a ton nákladu, uvažuje sa aj o zahrnutí subjektov všeobecného letectva),
-	s ohľadom na potrebu priechodnosti prijatia dohovoru štátmi, ktoré majú zásadný podiel na trhu leteckej dopravy v celosvetovom meradle (najmä USA, Čína, India), pristupovať flexibilne k zneniu textu, 
-	v priebehu diplomatickej konferencie sa aktívne zapojiť do pravidelných koordinačných porád členských štátov EÚ a ECAC a nimi vytvorených pracovných skupín „ad hoc“.

	Návrh 
Smernica  o postupe delegácie Slovenskej republiky na diplomatickej konferencii, konanej 20. apríla – 2. mája 2009 v Montreale

	Účasť delegácie Slovenskej republiky na medzinárodnej konferencii vyplýva z uplatnenia  práv členského štátu ICAO a EÚ, ako aj z faktu, že v budúcom volebnom období je úmyslom SR kandidovať za člena Rady ICAO v súlade s uznesením vlády SR č. 144/2009. Prerokovávaná problematika založí právny systém vo významnej oblasti a bude potrebné ho naplniť v rámci politiky EÚ a Slovenskej republiky z úrovne štátnej správy v civilnom letectve pri licencovaní leteckých dopravcov a udeľovaní obchodných práv zahraničným leteckým dopravcom. Ide aj o ochranu obyvateľov a majetku.

Delegácia Slovenskej republiky bude na rokovaní diplomatickej konferencie o prijatí Dohovoru o náhrade škody spôsobenej tretím stranám činmi protiprávneho zasahovania voči lietadlám a Dohovoru o náhrade škody spôsobenej lietadlami tretím stranám postupovať v súlade so záujmami zahraničnej politiky SR, bude rešpektovať záväzky SR vyplývajúce z medzinárodných zmlúv: 

1.	Podporovať pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré budú zachovávať základné princípy návrhu dohovorov a sledovať dosiahnutie všeobecne prijateľného textu dohovorov,
2.	Podporovať a koordinovať svoj postup s členskými krajinami EÚ a ECAC,
3.	Podporovať návrhy predložené počas rokovaní, smerujúce k zvýšeniu účinnosti dohovorov,
4.	Podporovať závery a uznesenia diplomatickej konferencie v zmysle medzinárodných zmlúv a vnútroštátnych a medzinárodných dohôd a v súlade s národnou politikou SR v oblasti civilného letectva,
5.	Vedúci delegácie podpíše záverečné dokumenty diplomatickej konferencie.