Príloha č.3

 Organizačné zabezpečenie

Základnou úlohou samosprávnych orgánov VÚC je, aby rozhodli o organizačnom zabezpečení verejných služieb a ak sú potrebné, aby ich pomohli zaplatiť bez ohľadu na to, či je dopravca zabezpečujúci takéto služby so súkromného alebo z verejného sektora. V miestnej a regionálnej doprave je integrácia služieb jednou z najdôležitejších požiadaviek. Čisto komerčné rozhodovanie dopravcov konkurujúcich si služieb, neposkytne takú úroveň integrácie, ktorá by bola potrebná, ak má verejná  osobná doprava konkurovať individuálnej automobilovej doprave. 
Najlepším spôsobom dosiahnutia integrácie môže byť často udelenie výlučných práv dopravcovi na prevádzkovanie jednotlivého typu verejnej dopravnej služby v danom správnom území. Naviac záruky výlučnosti môžu mať výhodu stimulovania dopravcu na investovanie do vozidiel alebo marketingových činností, ktoré by inak nerealizoval.
Tieto argumenty v prospech verejných príspevkov alebo výlučných práv musia byť kompenzované vzhľadom na riziko prehnanej istoty, nereagovania na zmeny dopytu a atraktívnosť konkurenčných foriem dopravy a slabej protihodnoty za výkony vo verejnom záujme. Aby sa tomu zabránilo, rámec verejných služieb by mal byť projektovaný tak, aby zabezpečil primerané stimuly pre úrady a dopravcov.
Zo strany samosprávnych orgánov VÚC je potrebné uplatňovať také legislatívne princípy, ktoré by dopravné služby financované z verejných zdrojov jasne definovali v zmluvách a aby dopravcovia boli vhodne kompenzovaní. Okrem toho neexistuje žiadna komplexná požiadavka na úrady, aby zaviedli trhové sily do systému udeľovania výlučných práv alebo pri uzatváraní zmlúv na výkony vo verejnom záujme.
Požiadavky na služby vo verejnom záujme by mali byť vyjadrené v jednoznačných zmluvách medzi úradmi a dopravcami a finančné kompenzácie by sa mali priamo vzťahovať na každý deficit, ktorý vznikne poskytovaním doplnkových služieb. 
Zahraničné skúseností dokumentujú zníženie nákladov od 10 do 35% ako výsledok zvýšenej prevádzkovej účinnosti v mestskej verejnej doprave. Ukázalo sa, že režimy limitovanej konkurencie a verejné obstarávanie sú dobrou cestou na zlepšenie služieb a zníženie nákladov. Prevádzka však musí byť regulovaná a musí byť zaručená integrácia siete. Aj v železničnej doprave je možné očakávať objednávanie prepravných výkonov verejným obstarávaním, ktoré by mohlo viesť vo všeobecnosti k nižším nákladom, vyššej produktivite, lepším službám a k väčšej klientele – hoci sú popri tom potrebné stimuly na investície dopravcov.
Vymedzenie regulačného rámca pre miestnu a regionálnu dopravu a čo možno najlepšieho zavedenia trhových síl, môže viesť k značnému zefektívneniu dopravnej činnosti. 
Aby sa vytvoril rámec pre zmluvy uplatňujúce výlučné práva, vychádzajúc z požiadaviek na obsah zmlúv výkonov vo verejnom záujme, ktoré sú už v určitej podobe v SR používané, je potrebné vyriešiť otázky spojené s geografickým rozsahom výlučných práv, trvaním zmluvy, finančnou štruktúrou a vymedzením rizika. Legislatíva využívaná v rámci miestnej a regionálnej dopravy (na úrovni VÚC)  by mala napomôcť k legálnemu a zabrániť odmietnutiu aplikovania vhodných prístupov zo strany úradov. Rovnako nemala by zahŕňať všetko, pretože to môže byť prekážkou pri dosiahnutí prínosov vyplývajúcich z väčšieho spoľahnutia sa na trhové sily.
Dosiahnutie určitého stupňa odborného vedomia v tejto oblasti,   platí  vyškolenie personálu alebo doplnenie úradov na miestnej a regionálnej úrovni pracovníkmi, ktorí budú schopní formulovať a uzatvárať zmluvy vo verejnom záujme k spokojnosti klientov.  
V preprave osôb intermodálna preprava predstavuje systémové riešenie integrácie jednotlivých dopravných systémov pri jej súčasnom ekonomickom i dopravnom zefektívnení.
Intermodalita si bude vyžadovať komplex opatrení v  technickej, technologickej a organizačnej oblasti, ktorá musí byť podporená    zodpovedajúcou legislatívou a stimulačnými ekonomickými podmienkami. 
Realizovanie tohto princípu predpokladá vytvorenie určitého inštitucionálneho rámca a v tejto súvislosti zriadenie profesie integrátora    osobnej dopravy.	Uplatnenie princípu intermodálneho prístupu k osobnej doprave musí nadobudnúť stálu, praktickú podobu. 	V rámci uplatnenia tohto princípu je treba  navrhnúť celý rad podporných programov na podporu intermodálnych iniciatív a alternatív k jednotlivým druhom hromadnej osobnej dopravy. Predovšetkým pôjde o rozhodujúce druhy verejnej hromadnej dopravy, ktoré na slovenskom dopravnom trhu predstavujú rozhodujúcich dopravcov.   Intermodalita v osobnej preprave sa u nás prevažne sústreďuje na integráciu mestskej a prímestskej hromadné dopravy. 

Integrácia verejnej hromadnej dopravy osôb
Integrovaný dopravný systém je jedným zo spôsobov, ako lepšie podporiť využívanie verejnej hromadnej dopravy osôb v mestách a ich regiónoch   pri jej súčasnom ekonomickom i dopravnom zefektívnení.
Úspešné zvládnutie realizovania integrovaných systémov osobnej dopravy je však podmienené viacerými a rôznorodými opatreniami, ktoré je potrebné prijať a následne realizovať na úrovni všetkých zúčastnených subjektov (t.j.: štát – región – dopravca), podieľajúcich sa v rôznej miere na jej zabezpečovaní. 
Zámerom vytvorenia IDS v danom území je potreba zmeniť stávajúci spôsob hromadnej dopravy osôb v danom území tak, aby bol zaujímavejší pre užívateľov a zároveň hospodárny.
Tieto potreby vznikajú spravidla v situácii keď:
- nárast individuálnej automobilovej dopravy vytvára citeľné problémy v kapacite cestných komunikáciách a v dopadoch tejto dopravy na život v mestách a na životné prostredie,
- obmedzené finančné prostriedky na hromadnú verejnú dopravu na jednej strane a požiadavky obyvateľov na rozsah a ceny poskytovaných služieb hromadnou dopravou na strane druhej vedú k potrebe lepšieho využitia dopravného potenciálu obsluhujúceho dané územie. 
V zásade možno hovoriť o dvoch úrovniach integrácie, jednak na území mesta a jeho blízkeho okolia (mestská alebo miestna doprava), alebo územia kraja (regionálna doprava)  vyznačujúceho sa z dopravného hľadiska intenzívnymi prepravnými vzťahmi realizovanými obyvateľmi za rôznymi účelmi ciest  a v ktorom dochádza ku konfliktu medzi hromadnou a individuálnou automobilovou dopravou. 
V takýchto územiach sa potom integruje mestská hromadná doprava (MHD) a regionálna doprava slúžiaca k plošnej obsluhe daného územia regiónu. Táto regionálna doprava sa zároveň stáva dopravou prímestskou.
Integrovaný dopravný systém (IDS) je systém viacerých druhov hromadnej dopravy osôb (vrátane riadených nadväzností na individuálnu automobilovú dopravu) smerujúci k zabezpečeniu účelnej a hospodárnej dopravnej obsluhe záujmového územia z hľadiska systémom dotknutých ekonomických a mimo ekonomických potrieb osôb a organizácií.
Cieľ IDS spočíva v zabezpečení účelnej a hospodárnej dopravnej obsluhy záujmového územia z hľadiska systémom dotknutých ekonomických a mimo ekonomických potrieb osôb a organizácií.
Na tomto základe preto IDS chápeme a definujeme ako komplexný, organizovaný dopravný systém, ktorého základom je spolupráca jednotlivých subjektov pôsobiacich v oblasti verejnej osobnej dopravy s cieľom trvalo zabezpečovať dopravnú obsluhu územia regiónu.
Integrácia, je teda určité dobrovoľné združenie a v tomto zmysle je založené na:
 - kombinovanom používaní niekoľkých druhov dopravy pre uspokojenie prepravných potrieb užívateľov,
-koordinácia v oblasti prepravno-prevádzkovej smerujúcej k zabezpečeniu optimálnych  väzieb medzi spojmi a dopravnými prostriedkami prevádzkovanými rôznymi dopravcami a v spoločnom alebo vzájomne previazanom poskytovaní súvisiacich služieb, 
 -koordinácia v oblasti tarifnej, spočívajúca v používaní jednotnej tarify pri zúčastnených dopravcov  pričom by tým nebola dotknutá platnosť iných taríf používaných týmito dopravcami,
- kooperácia v oblasti ekonomiky , organizácie a riadenia medzi dopravcami a ďalšími subjektami zodpovednými za hromadnú dopravu osôb smerujúcej k zabezpečeniu vyššie uvedenú koordináciu takým spôsobom , aby bol dosiahnutý optimálny vzťah medzi nákladmi a prínosmi tejto dopravy pre osoby a organizácie dotknuté systémom pri rešpektovaní hľadísk ekonomických a mimo ekonomických..
Pod pojmom integrovaná doprava sa rozumie ako harmonizácia prevádzky regionálnej, prímestskej a mestskej hromadnej dopravy, tak optimalizácia a koordinácia pod systémov verejnej hromadnej osobnej dopravy, ako sú železnice a autobusy, za pomoci koordinovaných cestovných poriadkov, prestupnej jednotnej tarify a multimodálnych terminálov, tak aj integrácia individuálnej a verejnej dopravy vďaka napr. systémom Park & Ride. Efektívna integrácia individuálnych druhov dopravy (peši, bicykle, motocykle a automobily) do prevádzky verejnej dopravy je významnou a neoddeliteľnou súčasťou riešenia mobility v území.
Integrované dopravné systémy predstavujú vyspelú vývojovú formu hromadnej dopravy osôb, často v sebe efektívne integrujúce aj niektoré formy individuálnej dopravy alebo na ne intenzívne nadväzujú. Ak porovnáme túto formu verejnej hromadnej dopravy osôb s formami tradične prevádzkovanými a kodifikovanými akou je mestská hromadná doprava alebo autobusová linková doprava, prípadne regionálna železničná doprava, zisťujeme že IDS neprináša ani nové druhy dopravy a že predtým menované formy dopravy v sebe väčšinou zahrňuje. 
To čo IDS prináša sú nové, vyššie organizačné a ekonomické vzťahy medzi subjektami, ktoré sa zúčastňujú hromadnej osobnej dopravy či už ako cestujúci, alebo dopravcovia, alebo okresy, kraje, mesta, obce alebo štát.
Organizačné vzťahy charakteristické pre IDS tiež znamenajú, že do jedného dopravného systému je integrovaná tradične samostatné územia miest, okolitých obcí a prípadne celých okresov najlepšie v rámci krajov, teda územné celky definované podľa klasifikácie NUTS ako NUTS II alebo NUTS III prekračujúce katastrálne hranice miest, jednotlivých okresov alebo krajov.             
IDS  neprináša zásadne nič  nového v technológiách zabezpečujúcich prevádzku, ale prináša nové vzťahy v organizácii a koordinácii osobnej dopravy, a to vo všetkých jej podsystémoch: v podsystéme organizačne ekonomickom, v podsystéme dopravnom a v podsystéme tarifnom. Tým novým je teda systémovosť, systémové prepojenie existujúcich foriem a prvkov dopravy. Týmto prepojením sú vyvolané pre IDS špecifické procesy a štruktúry, ktoré túto systémovosť zabezpečujú.
Na tejto úrovni sú preto členené i ďalej uvádzané odporúčania, ktoré by mali prispieť k harmonizácii dopravných systémov nielen z regionálneho, ale i celoštátneho hľadiska.  

Odporučenia realizovateľné z úrovne regiónu  (VÚC)
Význam IDS a jeho uplatnenie v praxi prinesie z dlhodobého hľadiska ekonomické efekty týkajúce sa zníženia súčasnej úrovne dotácií štátu do všetkých druhov hromadnej osobnej dopravy, sprehľadnenie toku finančných prostriedkov plynúcich do prevádzky hromadnej dopravy a celkové skvalitnenie  poskytovaných dopravných služieb.
V súvislosti s postupným prenášaním kompetencií na VÚC, je nový prístup k riešeniu organizovania verejnej hromadnej dopravy hlavnou úlohou zodpovedných orgánov štátnej správy a samosprávy. Pre túto úlohu sa doporučuje spracovať projekt obslužnosti územia kraja a v otázke integrácie VHD sa opierať o spracovanú „Metodiku postupu prípravy a realizácie IDS v hromadnej doprave “, vydanú MDPT SR v roku 2001.