Pozícia Slovenskej republiky na rokovanie Medzivládnej konferencie Európskej únie otvorenej v roku 2007

1.	Úvod
2.	Závery predsedníctva prijaté na Európskej rade 21. – 22. júna 2007 v Bruseli a mandát pre Medzivládnu konferenciu EÚ otvorenej v roku 2007
3.	Pozícia SR na rokovanie Medzivládnej konferencie EÚ otvorenej v roku 2007
4.	Záver

1. Úvod

Európska rada prijala na zasadnutí 21. –22. júna 2007 podrobný mandát na zvolanie Medzivládnej konferencie Európskej únie (EÚ). Jej úlohou bude na základe schváleného mandátu prijať tzv. reformnú zmluvu, ktorá bude meniť a dopĺňať zakladajúce zmluvy EÚ. Toto rozhodnutie je výsledkom rokovaní, ku ktorým EÚ dospela po zablokovaní ratifikačného procesu Zmluvy o Ústave pre Európu (ústavná zmluva) v roku 2005 v dôsledku negatívnych výsledkov referend vo Francúzsku a Holandsku. Nájdený politický kompromis znamená zachovanie inštitucionálnych zmien, ktoré činnosť EÚ zefektívnia. Zároveň bude upustené od ústavného charakteru navrhovaných zmien.

Závery predsedníctva a schválený mandát na zvolanie medzivládnej konferencie je v súlade s pozíciou vlády SR schválenou uznesením č. 512 z 13. júna 2007.

Politické rokovania členských štátov EÚ o inštitucionálnej reforme boli uzavreté na rokovaní Európskej rady 21. – 22. júna v Bruseli. Výsledkom je mandát jednohlasne odsúhlasený hlavami štátov a vlád členských krajín EÚ. Mandát stanovuje podrobný obsah a rozsah zmien zakladajúcich zmlúv. Cieľom medzivládnej konferencie je transformovanie už dohodnutého mandátu do článkov reformnej zmluvy.

Medzivládna konferencia sa má začať prvým rokovaním 23. – 24. júla 2007 a ukončená by mala byť podľa Záverov predsedníctva z rokovania Európskej rady 21. – 22. júna 2007 ešte v priebehu roka 2007 počas portugalského predsedníctva EÚ. Ratifikácia novej zmluvy všetkými členskými krajinami EÚ sa očakáva do júna 2009, keď sa uskutočnia voľby do Európskeho parlamentu.

2. Závery predsedníctva prijaté na Európskej rade 21. – 22. júna 2007 v Bruseli a mandát pre Medzivládnu konferenciu EÚ otvorenú v roku 2007

Európska rada prijala na rokovaní 21. – 22. júna 2007 v Bruseli Závery predsedníctva, ktoré v odsekoch č. 10 a 11 hovoria o zvolaní medzivládnej konferencie do konca júla 2007. Medzivládna konferencia bude pracovať v súlade s mandátom pripojeným v prílohe I. k uvedeným záverom.

Rada EÚ zvolá medzivládnu konferenciu na prípravu textu reformnej zmluvy, ktorá bude meniť a dopĺňať existujúce zakladajúce zmluvy EÚ. Ide o  Zmluvu o EÚ a Zmluvu o založení ES. V prípade Zmluvy o Euratome sa technické zmeny a doplnenia vykonajú prostredníctvom protokolov pripojených k reformnej zmluve. Členské štáty vyzvali v záveroch predsedníctva portugalské predsedníctvo v EÚ podniknúť formálne kroky na zvolanie medzivládnej konferencie podľa čl. 48 Zmluvy o EÚ. Rada pred formálnym zvolaním medzivládnej konferencie musí konzultovať túto otázku s Európskym parlamentom, Európskou komisiou a Európskou centrálnou bankou.

Medzivládna konferencia bude otvorená 23. – 24. júla 2007 v rámci rokovania Rady pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy (GAERC) v Bruseli. Portugalské predsedníctvo pri otvorení konferencie predloží konkrétny návrh reformnej zmluvy podľa dohodnutého mandátu počas Európskej rady 21. – 22. júla 2007 v Bruseli. Medzivládna konferencia má ukončiť prípravu novej zmluvy najneskôr do konca roka 2007. Finalizáciou novej zmluvy by sa mala zaoberať Európska rada na svojom neformálnom rokovaní v októbri v Lisabone.

Mandát predstavuje výlučný základ a rámec pre rokovanie medzivládnej konferencie. Počas nej už nebude možné otvárať nové problémy, prípadne modifikovať to, čo bolo dohodnuté a odsúhlasené júnovou Európskou radou. Podstatou mandátu je prevzatie inštitucionálneho balíčka zakotveného v ústavnej zmluve do novej zmluvy formou dodatkov k základným zmluvám, teda do Zmluvy o EÚ a Zmluvy o založení ES. Obidve zakladajúce zmluvy budú mať pritom rovnaké právne postavenie tak ako dnes.

Od myšlienky nahradenia zakladajúcich zmlúv ústavnou zmluvou bolo definitívne ustúpené. Všetky podstatné inovácie, na ktorých sa dohodla medzivládna konferencia v roku 2004, budú zapracované do reformnej zmluvy.

V zmluve nebude použitý názov „ústava“, pojem „minister zahraničných vecí“ bude nahradený pojmom „vysoký predstaviteľ únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku“, ale podstata jeho funkcie dohodnutá v ústavnej zmluve sa nezmení (podpredseda Európskej komisie, vedenie rokovaní Rady pre zahraničné veci atď.). Existujúce označenia právnych aktov zostanú zachované (nariadenia, smernice, rozhodnutia). Dôjde však k zníženiu počtu typov právnych aktov a ich jasnému rozdeleniu na legislatívne akty a nelegislatívne akty EÚ. V zmluve nebudú uvádzané symboly EÚ (vlajka, hymna, motto).

Prednosť práva EÚ pred právom členských štátov nebude v zmluve explicitne zakotvená, ale medzivládna konferencia prijme vyhlásenie, v ktorom sa budú členské štáty odvolávať na existujúcu judikatúru Súdneho dvora EÚ.

Existujúca trojpilierová štruktúra EÚ bude prekonaná s tým, že v súlade s textom ústavnej zmluvy ostanú zachované osobitné špecifiká pre oblasť spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky (SZBP). Pre oblasť SZBP bude taktiež prijaté vyhlásenie medzivládnej konferencie, ktorým sa zdôrazní, že nové ustanovenia SZBP nebudú mať vplyv na zodpovednosť a pôsobnosť členských štátov pri formulovaní a vykonávaní zahraničnej politiky, bezpečnostnej a obrannej politiky a vrátane úlohy jednotlivých členov Bezpečnostnej rady OSN.

EÚ nadobudne jednu právnu subjektivitu, ktorá bude výslovne zakotvená v zmluve. Pojem „Európske spoločenstvo“ bude všade nahradený pojmom „Európska únia“. Medzivládna konferencia okrem toho prijme vyhlásenie, že právna subjektivita EÚ neoprávňuje EÚ konať nad rámec jej kompetencií pridelených členskými štátmi v zakladajúcich zmluvách.

Celý balík inštitucionálnych zmien podľa textu ústavnej zmluvy zostane zachovaný. Ide o upravené zloženie Európskeho parlamentu, transformáciu Európskej rady na inštitúciu so stálym predsedom, zavedenie hlasovacieho systému dvojitej väčšiny v Rade, zrušenie šesťmesačného systému predsedníctva v Rade, zníženie počtu členov Európskej komisie od roku 2014 a posilnenie postavenia jej predsedu, nová pozícia vysokého predstaviteľa únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a rozšírenie jurisdikcie Súdneho dvora EÚ.

Súčasný systém hlasovania v Rade dohodnutý v Zmluve z Nice sa bude prechodne uplatňovať do 1. novembra 2014, keď nadobudne účinnosť systém hlasovania dvojitou väčšinou dohodnutý v ústavnej zmluve. Od 1. novembra 2014 do 31. marca 2017 bude ešte platiť prechodné obdobie, počas ktorého bude môcť člen Rady požiadať, aby sa namiesto systému dvojitej väčšiny použil v konkrétnom prípade súčasný systém hlasovania.

Od 1. apríla 2017 bude posilnený tzv. „Ioanninský kompromis“. Na spustenie tohto mechanizmu bude stačiť 55 % obyvateľstva alebo 55 % počtu členských štátov, ktoré sú potrebné na vytvorenie blokujúcej menšiny. Blokujúcu menšinu bude pritom tvoriť viac ako 35 %  počtu obyvateľstva v EÚ alebo viac ako 45 % členských štátov.

Zmluva o EÚ bude obsahovať odkaz na Chartu základných práv EÚ, čím sa charta stane právne záväznou. Rozsah jej aplikácie bude navyše spresnený vyhlásením medzivládnej konferencie, že charta nevytvára nové právomoci EÚ ani nerozširuje oblasť uplatňovania práva EÚ. Spojené kráľovstvo osobitným protokolom nadobudne „de facto“ výnimku z právnej záväznosti charty. Poľsko bude mať k charte osobitné jednostranné vyhlásenie, že charta nijakým spôsobom neovplyvňuje zákonodarstvo členských štátov v oblasti verejnej morálky, rodinného práva a ochrany ľudskej dôstojnosti. 

Úloha národných parlamentov bude zásadným spôsobom  posilnená. Podľa dohodnutého mechanizmu na kontrolu dodržania súladu legislatívneho návrhu Európskej komisie so zásadou subsidiarity budú mať národné parlamenty lehotu 8 týždňov na preskúmanie návrhu. Ak bude návrh napadnutý jednoduchou väčšinou hlasov národných parlamentov a Európska komisia bude chcieť návrh aj naďalej udržať (nestiahne ho, ani nezmení), bude musieť vypracovať odôvodnené stanovisko, ktoré bude postúpené aj zákonodarcom na úrovni EÚ (Európsky parlament a Rada EÚ). Súlad so zásadou subsidiarity budú posudzovať v prvom čítaní. Pokiaľ 55 % väčšina členov Rady alebo jednoduchá väčšina európskych poslancov dospeje k záveru, že návrh nie je v súlade s touto zásadou, skončí sa posudzovanie legislatívneho návrhu.

Na spustenie posilnenej spolupráce bude stačiť minimálny počet 9 členských štátov.   

Spomedzi cieľov únie v novom článku 3 Zmluvy EÚ bude vypustená výslovná zmienka 
o „voľnej hospodárskej súťaži“. V tejto súvislosti bude ale doplnený protokol o vnútornom trhu a hospodárskej súťaži, ktorý potvrdzuje, že hospodárska súťaž v EÚ nebude narušená a EÚ bude na dosiahnutie tohto cieľa prijímať opatrenia na základe existujúcich právnych základov a prípadne aj na základe tzv. klauzuly flexibility (súčasný čl. 308 Zmluvy o založení ES).

V ustanoveniach o rozšírení EÚ bude v porovnaní textom ústavnej zmluvy navyše doplnená povinnosť zohľadniť podmienky prípustnosti (conditions of eligibility) dohodnuté Európskou radou. Nejde pritom o explicitnú zmienku kodanských kritérií.

Zmluva o založení ES bude premenovaná na Zmluvu o fungovaní EÚ a v súlade s ústavnou zmluvou bude obsahovať výpočet jednotlivých typov kompetencií EÚ (výlučné, spoločné, podporné). Definícia spoločných kompetencií EÚ a členských štátov bude upresnená pripojeným protokolom. Explicitne bude tiež uvedená možnosť spätného prenosu kompetencií z únie na členské štáty. Vo vyhlásení medzivládnej konferencie budú taktiež upresnené spôsoby spätného prenosu. Pôjde o zmenu zakladajúcich zmlúv alebo zrušenie prijatého legislatívneho aktu.

K zmluve bude pripojený osobitný Protokol o službách všeobecného záujmu, ktorý zdôrazní ich význam a  osobitné postavenie v rámci pravidiel vnútorného trhu. Týka sa predovšetkým služieb všeobecného hospodárskeho záujmu a zároveň potvrdzuje, že služby všeobecného záujmu nehospodárskeho charakteru sú v právomoci členských štátov.

V kapitole o všeobecných ustanoveniach k priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (v Zmluve o založení ES) sa doplní ustanovenie o možnosti spolupráce a koordinácie medzi členskými štátmi v oblasti národnej bezpečnosti. V kapitole o justičnej spolupráci v civilných veciach sa posilňuje kontrola národnými parlamentmi pri možnej zmene pravidiel legislatívneho postupu v oblasti rodinného práva.

V oblasti priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti sa v porovnaní s textom ústavnej zmluvy dopĺňa mechanizmus na zjednodušenie spustenia posilnenej spolupráce aj v niektorých ďalších oblastiach. Ide o vytvorenie Európskej prokuratúry a operačnú spoluprácu medzi policajnými orgánmi. Protokolom k zmluve sa tiež rozšíri o existujúce osobitné postavenie Spojeného kráľovstva aj na justičnú spoluprácu v trestných veciach a policajnú spoluprácu.

V novej zmluve bude tiež zmienka o solidarite medzi členskými štátmi v prípade problémov pri zásobovaní v energetike, zmienka o solidarite v energetike všeobecne s doplnením podpory prepojenia energetických sietí a zmienka o solidarite v oblasti životného prostredia a dopĺňa sa výslovne boj proti zmene klímy ako jeden z cieľov politiky životného prostredia. Kompetencie EÚ týmto nie sú rozšírené. 

Klauzula flexibility (súčasný čl. 308 Zmluvy o založení ES) bude upravená a budú k nej prijaté dve vyhlásenia medzivládnej konferencie. Zmyslom bude vymedziť jej použitie. Ide jej o neuplatňovanie v oblasti SZBP a neznamená rozširovanie právomocí EÚ nad rámec zakladajúcich zmlúv.

3. Pozícia SR na Medzivládnej konferencii EÚ otvorenej v roku 2007

Prioritou SR je, aby sa EÚ stala v krátkom časovom horizonte efektívnou a akcieschopnou vo vnútorných záležitostiach i vonkajších vzťahoch vrátane pripravenosti na ďalšie rozširovanie.

SR sa bude zasadzovať za efektívne rokovanie medzivládnej konferencie v rámci schváleného mandátu tak, aby bolo možné ukončiť ratifikáciu reformnej zmluvy pred voľbami do Európskeho parlamentu v roku 2009.

Základom pozície SR na medzivládnu konferenciu je pozícia vlády SR na rokovanie Európskej rady o inštitucionálnej reforme 21. – 22. júna 2007 v Bruseli schválená uznesením č. 512 z 13. júna 2007. Jej východiskom je odsúhlasenie ústavnej zmluvy Národnou radou SR ústavnou väčšinou v roku 2005.

Hlavy štátov a vlád ukončili politické rokovania členských štátov EÚ o inštitucionálnej reforme na Európskej rade 21. – 22. júna 2007 v Bruseli. Medzivládna konferencia bude pracovať výlučne na základe mandátu na zvolanie medzivládnej konferencie.

Mandát, jednomyseľne odsúhlasený členskými štátmi na záver rokovania Európskej rady 21. – 22. júna 2007 v Bruseli, je v súlade so schválenou pozíciou vlády SR. Nájdený politický kompromis znamená zachovanie inštitucionálnych zmien obsiahnutých v ústavnej zmluve. Zároveň bude ale opustený ústavný charakter navrhovanej reformy. Cieľom dohodnutých zmien je zefektívniť a sprehľadniť činnosť EÚ. V súlade so  schválenou pozíciou vlády SR sa za ne na rokovaní Európskej rady aktívne zasadzovala aj delegácia SR.

Mandát na zvolanie medzivládnej konferencie je podrobný a jasne určuje rozsah a obsah inštitucionálnych zmien. Počas medzivládnej konferencie nebudú členské štáty otvárať nové sporné otázky. Medzivládna konferencia bude mať technický charakter a jej cieľom je pretransformovať dohodnuté zmeny do článkov reformnej zmluvy, ktorá bude meniť a dopĺňať zakladajúce zmluvy EÚ.

Podľa rozhodnutia členských štátov počas rokovania Európskej rady medzivládna konferencia prebehne na úrovni hláv štátov a vlád za podpory ministrov zahraničných vecí. Navrhuje sa, aby vláda SR vymenovala ako zástupcov SR na medzivládnu konferenciu predsedu vlády SR Roberta Fica a ministra zahraničných vecí SR Jána Kubiša a splnomocnila predsedu vlády SR Roberta Fica vymenovať ostatných členov delegácie.

4. Záver

Mandát na zvolanie medzivládnej konferencie je v súlade s požiadavkami SR. Preberá inštitucionálny balíček zakotvený v ústavnej zmluve a vytvára dobrý predpoklad pre efektívne a rýchle rokovanie medzivládnej konferencie. Podstatu inštitucionálneho balíčka z ústavnej zmluvy vrátane právnej záväznosti Charty základných práv EÚ sa podarilo zachovať aj 
s  podporou SR, ktorá nadviazala na takmer polročné rokovanie focal points – splnomocnencov hláv štátov a predsedov vlád počas nemeckého predsedníctva a na rokovania na rôznej úrovni, napríklad madridské stretnutie štátov, v ktorých prebehol ratifikačný proces.