Dôvodová  správa

Všeobecná časť

	Zákon Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov bol v období od jeho prijatia dodnes takmer každý rok viackrát novelizovaný. Hlavným dôvodom jeho častej novelizácie bolo prijímanie osobitných zákonov, ktoré ako komplexné úpravy príslušného úseku verejnej správy preberali do svojho textu z osobitnej časti zákona o priestupkoch skutkové podstaty priestupkov na dotknutom úseku. 
	Novely všeobecnej časti a procesnoprávnej časti zákona o priestupkoch tvorili výrazne menší počet z jeho novelizovaných ustanovení a nadväzovali najmä na zmeny v organizácii verejnej správy. 
	Dôvod vypracovania predloženého návrhu - úloha nadviazať na nový Trestný zákon – sa v čl. I návrhu premieta v bode 3, v ktorom sa zosúlaďuje hranica zodpovednosti za priestupok s hranicou trestnoprávnej zodpovednosti a v úprave, resp. doplnení nových skutkových podstát priestupkov. Tým sa tiež umožní, aby páchateľ prečinu, u ktorého orgán činný v trestnom konaní upustí od stíhania z dôvodu jeho nepatrnej závažnosti, neostal nepotrestaný.
	Návrh zohľadňuje aj platnú organizáciu a kompetencie orgánov verejnej správy a súčasnú administratívnoprávnu terminológiu. Novo vymedzuje príslušnosť správnych orgánov na prejednávanie priestupkov, čím robí právnu úpravu súčasne prehľadnou a upravuje ustanovenia časti III (Konanie o priestupkoch) podľa poznatkov z ich aplikácie (napríklad blokové konanie). 
	Vzhľadom na veľkú roztrieštenosť právnej úpravy priestupkov zapríčinenú v minulosti presunom do osobitných zákonov, návrh dokončuje započatý vývoj a presúva zostávajúce priestupky z časti II (Osobitná časť) zákona o priestupkoch do jednotlivých zákonov. Súčasne  sa ich ustanovenia dopĺňajú a menia tak, aby poskytovali komplexnú a prehľadnú úpravu priestupkov a tiež iných správnych deliktov. Čo sa týka úpravy orgánov príslušných na prejednanie priestupku, je potrebné uviesť, vzhľadom na stanoviská územnej samosprávy, že pri ustanovení príslušnosti obce sa neuvádza výslovne obecná polícia z dôvodu, že úlohy obecnej polície určuje obec, ktorá ju zriadila (§ 2 ods. 1 zákona Slovenskej národnej rady č. 564/1991 Zb. o obecnej polícii). 
	Realizácia novely zákona o priestupkoch bude mať dopad na verejné rozpočty v súvislosti s úpravou znenia § 46 zákona o priestupkoch, vypustením § 48 a zvýšením hornej hranice pokút v niektorých prípadoch. Tento dopad je uvedený v zhodnotení vplyvov. Návrh neprináša nároky na pracovné sily a nemá vplyv na zamestnanosť a podnikateľské prostredie, tvorbu pracovných miest, ani na životné prostredie. 
	Ministerstvo financií Slovenskej republiky vo svojom stanovisku berie na vedomie obsah zhodnotenia vplyvov návrhu zákona na verejné financie. 
	Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, jej zákonmi i medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Súlad s právom Európskych spoločenstiev a Európskej únie sa uvádza v doložke zlučiteľnosti.

Doložka zlučiteľnosti
návrhu zákona
s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1.   Navrhovateľ právneho predpisu:
Vláda Slovenskej republiky 

2.   Názov návrhu právneho predpisu:
Zákon, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov

3.    Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:
Identifikácia predmetu návrhu právneho predpisu z pohľadu Zmluvy o pristúpení Slovenskej republiky k Európskej únii a plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky: návrh zákona je uvedený v Pláne legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2005 

4.   Problematika návrhu právneho predpisu: 
a)	je upravená v práve Európskych spoločenstiev:
1.	Smernica Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa ustanovuje zásada rovnakého zaobchádzania  medzi osobami bez ohľadu na ich rasový alebo etnický pôvod (Úradný vestník Európskych spoločenstiev L 180, 19/07/2000)
2.	Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorou sa ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Úradný vestník Európskych spoločenstiev L 303, 02/12/2000)
3.	Smernica Rady 96/97/ES z 20. decembra 1996, ktorá mení a dopĺňa smernicu 86/378/EHS o uplatňovaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami v zamestnaneckých systémoch sociálneho zabezpečenia (Úradný vestník Európskych spoločenstiev L 046, 17/02/1997)
c)  je upravená v práve Európskej únie: 
Čl. 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii (Amsterdamské znenie): “Európska únia rešpektuje základné ľudské práva ako ich zaručuje Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd, podpísaný v Ríme 4. novembra 1950 a ako vyplývajú z ústavných tradícií členských štátov ako základných princípov práva Spoločenstva.”. Toto ustanovenie zahŕňa všeobecné zásady, ktoré sa aplikujú na administratívnoprávny proces.

5.   Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskej únie:
Úplná.

6.   Gestor:
Bezpredmetné

7.  Účasť expertov pri príprave návrhu právneho predpisu a ich stanovisko k zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie:
Nezúčastnili sa.

Osobitná časť 

K čl. I

K bodu 1 (§ 1):
Všeobecnou povinnosťou každej osoby je dodržiavať zákony a iné právne predpisy.
Ustanovením sa rozširuje doterajšia povinnosť orgánov štátnej správy a obcí na všetky orgány verejnej moci viesť občanov k dodržiavaniu práva a k rešpektovaniu práva spoluobčanov. 
Pojem orgán verejnej moci používa Ústava Slovenskej republiky od roku 2001, od nadobudnutia účinnosti ústavného zákona č. 90/2001 Z. z.. Ústava však tento pojem nedefinuje.
Pojem orgán verejnej moci je širší než pojem orgán štátnej moci. Verejná moc je schopnosť vnútiť vôľu, ktorá vyjadruje verejný záujem, jednotlivcom, sociálnym skupinám a celej spoločnosti. Hoci jej ťažiskom naďalej zostáva štátna moc (zákonodarná, exekutívna a súdna), disponujú ňou čoraz vo väčšej miere tiež neštátne verejnoprávne korporácie (obce, samosprávne kraje, profesijné komory) a rôzne verejnoprávne ustanovizne.
Výkon verejnej moci môžu uskutočňovať len orgány verejnej moci na tento účel zriadené ústavou alebo zákonmi. Verejnú moc vykonávajú len na základe a v medziach ústavy a zákona. Orgánmi verejnej moci sú na prvom mieste orgány verejno-politickej moci (parlament, vláda, prezident republiky).
Pojem verejná správa je užším pojmom než verejná moc. Orgán verejnej správy je jedným z druhov orgánov verejnej moci. Poslaním a funkciou orgánov verejnej správy je na rozdiel  od ostatných orgánov verejnej moci plniť úlohy verejnej správy na jednotlivých úsekoch zverených takémuto orgánu zákonom.
	Na účely uplatnenia náhrady škody spôsobenej výkonom verejnej moci definuje zákon č. 514/2003 Z. z. výkon verejnej moci ako rozhodovanie a úradný postup orgánov verejnej moci o právach, právom chránených záujmov a povinnostiach fyzických osôb alebo právnických osôb.
	Za orgán verejnej moci považuje zákon č. 514/2003 Z. z. jednak štátny orgán, jednak orgán územnej samosprávy, fyzickú osobu alebo právnickú osobu, ktorým zákon zveril výkon verejnej moci.
Pojem orgán verejnej moci používajú (nedefinujú) tiež napríklad Občiansky súdny poriadok (v časti o správnom súdnictve) a zákon o konaní pred ústavným súdom (zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 38/1993 Z. z. v znení neskorších predpisov).
Zákon o priestupkoch počíta s tým, že k dodržiavaniu práva a rešpektovaniu práv spoluobčanov budú viesť nielen orgány štátnej správy a obce, ale každý orgán verejnej moci v rámci svojej ústavou a zákonom vymedzenej pôsobnosti a právomoci.
Zmyslom správneho (administratívneho) trestania je zabezpečiť včasnú a účinnú ochranu pred protiprávnym konaním v každej oblasti verejnej správy, t.j. nielen v oblasti štátnej správy a územnej samosprávy. Pokute za priestupok by mala predchádzať preventívna a motivujúca aktivita jednak samotných orgánov verejnej správy, jednak ostatných orgánov verejnej moci. Kým súdnym trestaním, ktoré uskutočňujú súdy za súdne delikty, sa chránia predovšetkým život, zdravie, majetok a bezpečnosť osôb, úlohou správneho trestania, ktoré uskutočňujú správne orgány za priestupky alebo za iné správne delikty, je chrániť predovšetkým bezporuchový výkon verejnej správy ako celku i každého jeho úseku.
Pojem štátna správa je teda užším pojmom než verejná správa. Súčasťou verejnej správy ako druhu činnosti je tiež výkon územnej samosprávy, záujmovej správy, ako aj výkon verejnoprávnej činnosti celého radu verejnoprávnych inštitúcií. Verejnú správu pritom nevykonávajú len orgány štátnej správy, ale tiež ostatné orgány verejnej správy, ktorými sú orgány územnej samosprávy, orgány záujmovej samosprávy, ako aj právnické osoby alebo fyzické osoby, ak im zákon zveril výkon časti verejnej správy.
Pojem  verejná správa je teda širším pojmom než pojem štátna správa nielen z hľadiska druhu tejto činnosti, ale tiež z hľadiska druhu orgánov, ktoré takúto činnosť vykonávajú.
Ak orgán verejnej správy (štátny alebo neštátny) rozhoduje v individuálnych prípadoch o právach, právom chránených záujmoch a povinnostiach fyzických osôb a právnických osôb pri výkone verejnej správy, zákon používa na jeho označenie pojem správny orgán. Pojem správny orgán sa používa výlučne v individuálnych rozhodovacích procesoch vo verejnej správe. Príkladom je používanie tohto pojmu v správnom poriadku, ktorý aj vo vzťahu k priestupkovému zákonu predstavuje všeobecnú procesnoprávnu úpravu individuálnej rozhodovacej činnosti vo verejnej správe.
Zákon o priestupkoch používa v ďalšom texte oba pojmy, a to orgán verejnej správy i správny orgán, pričom pojem správny orgán používa len v procesnoprávnych súvislostiach.

K bodu 2 (§ 2 ods. 1):
Nové znenie ustanovenia nadväzuje na súčasnú terminológiu. 

K bodu 3:
Doteraz vznikala zodpovednosť za priestupok dosiahnutím pätnásteho roku veku. Osoby pod touto vekovou hranicou sa však v súčasnosti dostávajú do konfliktu so zákonom v takej miere, že zákon o priestupkoch, rovnako ako nový Trestný zákon pri trestných činoch, znižuje vekovú hranicu osôb zodpovedných za uvedené delikty na štrnásty rok.
Správny orgán priestupkovú vec odloží bez toho, aby začal konanie, ak osoba podozrivá z priestupku v čase spáchania priestupku nedovŕšila štrnásty rok svojho veku (§ 66 ods. 1 písm. b) zákona); z rovnakého dôvodu konanie o priestupku zastaví, ak nedostatok veku zistí v priebehu priestupkového konania (§ 76 ods. 1 písm. e) zákona).

K bodu 4 (§ 5 ods. 2):
Okrem návykových látok môžu nepriaznivo ovplyvniť psychiku aj iné látky, ktoré nie sú návykové. Preto je potrebné pri úprave zodpovednosti páchateľa priestupku brať do úvahy aj tieto ďalšie látky. Sú to napríklad lieky, ktoré znižujú pozornosť a bdelosť (napríklad antidepresíva, lieky proti alergii) a ktorých užitie je pri činnostiach vyžadujúcich zvýšenú pozornosť zakázané, t.j. tieto činnosti nemožno vykonávať ani vtedy, ak je takýto liek podaný lekárom alebo iným zdravotníckym pracovníkom. 

K bodu 5 (§ 8 ods. 2):
Vypúšťa sa odkaz na § 22, pretože § 22 sa zo zákona vypúšťa v bode 16 návrhu a reaguje sa na zmeny v označení písmen v § 49 v bode 24. 

K bodu 6 (§ 10):
Doterajšie znenie § 10, ktoré už nezahŕňa všetky osoby vyňaté v platných osobitných predpisoch z pôsobnosti zákona Slovenskej národnej rady o priestupkoch, sa nahrádza novým znením, umožňujúcim v osobitných zákonoch ustanovovať tieto osoby bez toho, aby bolo potrebné novelizovať zákon Slovenskej národnej rady o priestupkoch. 

K bodu 7 (§ 10a):
Vzhľadom na použitie pojmu verejný činiteľ v zákone (§ 47), je potrebné upraviť jeho obsah. Navrhované znenie je totožné so znením uvedeným v Trestnom zákone. 

K bodu 8 (§ 11 ods. 4):
Z požiadaviek praxe, najmä obvodných a krajských úradov, vyplynula potreba legislatívne riešiť stíhanie páchateľov dopúšťajúcich sa priestupku opakovane. Návrh preto výslovne zakotvuje nemožnosť upustiť v takomto prípade od potrestania páchateľa a upravuje možnosť uložiť mu pokutu v dvojnásobnej výške hornej hranice pokuty.
Priestupkom, za ktorý už bola uložená sankcia, sa rozumie vždy tá istá skutková podstata. Nemožno teda za recidívu označiť spáchanie druhovo totožného (príbuzného) priestupku.

K bodu 9 (§ 12 ods. 1):
Pojem kárne previnenie alebo kárna právomoc platná právna úprava  disciplinárneho práva už nepozná. Tieto pojmy používali napríklad zákon č. 412/1991 Zb. o kárnej zodpovednosti sudcov v znení neskorších predpisov a zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 274/1996 Z. z. o kárnej zodpovednosti prokurátorov. Oba zákony boli zrušené.
                              
K bodu 10 (§ 13):
Súčasťou koncepcie novely zákona o priestupkoch je presun skutkových podstát jednotlivých druhov priestupkov z tohto zákona do tých zákonov, ktoré upravujú organizáciu a pôsobnosť orgánov verejnej správy na jednotlivých úsekoch. V druhej časti zákona o priestupkoch zostávajú len skutkové podstaty priestupkov, ktoré sa vyskytujú na viacerých úsekov verejnej správy, a priestupky, ktoré nemožno zaradiť do osobitného zákona, lebo taký nie je.
Doterajšie ustanovenia zákona o pokutách uvedené v § 13 zákona nemajú preto v niektorých prípadoch opodstatnenie. Upúšťa sa od rozlišovania všeobecnej pokuty (do výšky 1 000 Sk) a ostatných pokút (odsek 1). Pokuty totiž ustanovuje zákon  o priestupkoch pri každej skutkovej podstate priestupku a ďalej osobitné zákony pri skutkových podstatách priestupkov, ktoré sú predmetom ich úpravy.
V odseku 2 sa zvyšuje horná hranica pokuty ukladanej v rozkaznom konaní zo 4 000 Sk na 5 000 Sk.
V odseku 3 sa novo upravujú pravidlá rozpočtového určenia z výnosu z pokút.
Doterajšie pravidlá spočívali v tom, že pokuta je príjmom obce, ak bola uložená za priestupky  taxatívne uvedené v doterajšom odseku 3. Výnosy ostatných pokút boli príjmom štátneho rozpočtu. Príjmom obce boli aj výnosy pokút uložených obcou v blokovom konaní.
Navrhované pravidlá sa zakladajú na zásade, že výnos pokút patrí k príjmom toho orgánu, ktorý pokutu uložil. To tiež znamená, že výnos pokút uložených orgánom štátnej správy je príjmom štátneho rozpočtu Slovenskej republiky. Toto druhé pravidlo však môže osobitný zákon modifikovať. Z uvedeného tiež vyplýva, že výnos pokút uložených za priestupky orgánom územnej samosprávy je príjmom obce alebo samosprávneho kraja podľa toho, či pokutu uložil orgán obce alebo samosprávneho kraja.

K bodu 11 (§ 17 ods. 1):
Ide o legislatívno-technickú úpravu nadväzujúcu na vypustenie § 30.

K bodu 12 (§ 19 ods. 1):
Zmenou definície pojmu mladistvý sa reaguje na zníženie vekovej hranice z pätnástich rokov na štrnásť rokov pre osoby, ktoré z tohto dôvodu veku nenesú právnu zodpovednosť za priestupok (§ 5 ods. 1 zákona o priestupkoch).

K bodu 13 (§ 19 ods. 3):
Viaceré zákony upravujúce blokové konanie počítajú všeobecne s vyššou hornou hranicou pokuty než 1 000 Sk.
Ustanovením sa reaguje na uvedené zmeny vo výške blokových pokút tak, že sa jednotne limituje horná hranica blokovej pokuty uloženej mladistvému, a to sumou 1 000 Sk.
Doteraz tvorila všeobecnú hornú hranicu blokovej pokuty u mladistvého suma 500 Sk; zároveň sa však umožňovala vyššia pokuta, a to najviac do 1 000 Sk, ak sa podľa tohto zákona alebo iného zákona umožňovalo v blokovom konaní uložiť všeobecne vyššiu blokovú pokutu než 1 000 Sk.

K bodu 14 (§ 20):
Text ustanovenia sa zosúlaďuje s nadpisom § 20.

K bodu 15 (časť II): 
Úprava nadpisu časti II nadväzuje na súčasnú terminológiu.

K bodu 16 (§ 21):
Úpravy § 21 súvisia jednak s novou terminológiou (“verejná správa”), a jednak s potrebou doplniť do skutkových podstát priestupkov na viacerých úsekoch verejnej správy ďalšie skutkové podstaty, ktoré sú buď úplné nové (písmeno h)), alebo sú vypúšťané z osobitnej časti a nie je možné ich zaradiť do osobitného zákona, lebo taký nie je a pritom sa vyskytujú na viacerých úsekoch verejnej správy. Súčasne sa upravuje výška pokuty s ohľadom na jej zosúladenie s ďalšími ustanoveniami zákona, resp. osobitnými zákonmi.

K bodu 17 (§ 22 až 25, 27 až 32, 35, 42, 42a a 45):
§ 22 sa vypúšťa z dôvodu presunu uvedených skutkových podstát do osobitného zákona (zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 315/1996 Z. z. o premávke na pozemných komunikáciách v znení neskorších predpisov).
§ 23 sa vypúšťa z dôvodu duplicity jeho ustanovení s § 22c zákona č. 135/1961 Zb. (cestný zákon), § 40 zákona č. 338/2000 Z. z. o vnútrozemskej plavbe, so zákonom Národnej rady Slovenskej republiky č. 164/1996 Z. z. o dráhach a s § 53 zákona č. 143/1998 Z. z o civilnom letectve (letecký zákon).
Z § 24 sa vypúšťajú písmeno a) z dôvodu presunu do zákona č. 634/1992 Zb. o ochrane spotrebiteľa a písmená b) a c) z dôvodu rozporu so zákonom č. 10/2004 Z. z. (puncový zákon). Pôvodné písmeno d) v novej terminologickej úprave a písmeno e) sa presúva do § 21 medzi skutkové podstaty priestupkov na viacerých úsekoch verejnej správy, pretože k neoprávnenému podnikaniu dochádza na rôznych úsekoch verejnej správy; taktiež sa viacerých úsekov verejnej správy týka vyzradenie obchodného tajomstva, keďže obchodovanie sa uskutočňuje v rámci mnohých úsekov verejnej správy. Neoprávnené podnikanie v Obchodnom zákonníku nemožno všeobecne upraviť, a preto je potrebné ponechať postih tohto konania v zákone o priestupkoch. Priestupok neoprávneného sprístupnenia bankového tajomstva sa ponecháva v zákone o priestupkoch z dôvodu, že nie je možné jeho presunutie do zákona o bankách, ani do zákona o Národnej banke Slovenska.
Výška pokuty sa zosúlaďuje s vyššie citovanými zákonmi.
V § 25 ods. 1 je potrebné vypustiť písmeno a) z dôvodu, že ustanovenia o obchodných zastupiteľstvách zahraničných osôb v Slovenskej republike boli v osobitnom zákone (zákon č. 42/1980 Zb.) vypustené. Písmeno b) sa presúva do § 21, pretože vykonávanie zahraničnohospodárskej činnosti sa týka viacerých úsekov verejnej správy. Písmeno c) sa vypúšťa, pretože neoprávnené vykonávanie zahraničnohospodárskej činnosti je zahrnuté v skutkovej podstate priestupku neoprávneného podnikania (§ 21). Z uvedených dôvodov sa vypúšťa celý § 25.
Vypustenie § 27 vychádza z úpravy zákona o Národnej banke Slovenska (§ 17d upravuje podmienky vyhotovenia reprodukcie bankoviek, mincí a cenných papierov) a z vyhlášky Národnej banky Slovenska č. 456/2001 Z. z., ktorou sa ustanovujú podrobnosti o podmienkach, za ktorých možno zhotoviť a používať reprodukcie bankoviek, pamätných bankoviek, mincí, pamätných mincí, obchodných mincí a cenných papierov vydaných Národnou bankou Slovenska. Podľa § 45 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 566/1992 Zb. o Národnej banke Slovenska môže Národná banka Slovenska podľa závažnosti, spôsobu a miery zavinenia uložiť tomu, kto porušil povinnosť uloženú týmto zákonom, pokutu až do výšky 1 000 000 Sk. 
V § 28 ods. 1 sa bez náhrady vypúšťajú písmená a) a b), ktoré sú neaktuálne najmä vzhľadom na nový zákon č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele. Ustanovenie písmena c) sa presunulo do zákona č. 82/2005 Z. z. o nelegálnej práci a nelegálnom zamestnávaní. Ustanovenie písmena d) sa vypúšťa z dôvodu jeho obsahovej duplicity so skutkovou podstatou neoprávneného podnikania (§ 21). Vzhľadom na vypustenie celého odseku 1, vypúšťa sa aj odsek 2 o pokutách za priestupky podľa odseku 1.
§ 29 sa vypúšťa z dôvodu, že novoprijaté právne úpravy na úseku zdravotníctva upravili skutkové podstaty priestupkov na úseku zdravotníctva (zákon č. 578/2004 Z. z., zákon č. 580/2004 Z. z., návrhy zákonov o pohrebníctve a o prírodných liečivých zdrojoch, ktoré sú v súčasnosti predložené Národnej rade Slovenskej republiky a sú v prvom a druhom čítaní).
§ 30 sa vypúšťa z dôvodu jeho presunu do zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 219/1996 Z. z. o ochrane pred zneužívaním alkoholických nápojov a o zriaďovaní a prevádzke protialkoholických záchytných izieb.
§ 31 sa vypúšťa z dôvodu jeho presunu do zákona č. 596/2003 Z. z. o štátnej správe v školstve a školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov.
§ 32 ods. 1 písm. a) sa vypúšťa z dôvodu jeho presunu do zákona Slovenskej národnej rady č. 96/1991 Z. z. o verejných kultúrnych podujatiach. 
K písmenu b): Zásah do chránených práv autorov a iných nositeľov práv je riešený parciálne prostredníctvom priestupkov, resp. iných správnych deliktov v tých prípadoch, ktorých spoločenská závažnosť je zreteľná:
-	zákon o verejných kultúrnych podujatiach (zákon Slovenskej národnej rady č. 96/1991 Zb. rieši neoprávnené použitie predmetov ochrany na verejných produkciách a iných podujatiach tak, ako to špecifikuje aj predložený návrh),
-	zákon o vysielaní a retransmisii (zákon č. 308/2000 Z. z. v znení neskorších predpisov rieši neoprávnené použitie audiovizuálneho diela vysielateľom, resp. neoprávnenú retransmisiu predmetov ochrany),
-	zákon o opatreniach proti porušovaniu práv duševného vlastníctva pri dovoze, vývoze a spätnom vývoze tovaru (zákon č. 200/2004 Z. z. rieši nelegálne konanie pri cezhraničnom obchodovaní s falzifikátmi, pirátskymi kópiami a pod.).
Z uvedeného vyplýva, že postih nelegálneho konania na úseku ochrany autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom už má dostatočný odraz vo verejnoprávnej ochrane. Na druhej strane vzťah nositeľa práv a používateľa je občianskoprávnym vzťahom, pri ktorom je často výlučne na súde, aby určil, či došlo k neoprávnenému použitiu diela (teda k zásahu do práv, resp. právom chránených záujmov autora alebo iného nositeľa práv). V prípade ponechania priestupku neoprávneného použitia diela vo všeobecnej úprave by sa mohlo stať, že i konanie v rozpore s licenčnou zmluvou by sa mohlo posudzovať ako neoprávnené použitie, teda za zásah do práv nositeľa práv, tzn. neprípustný zásah do občianskoprávnej podstaty vzťahu medzi používateľom a autorom, resp. iným nositeľom práv. Navyše verejné použitie diel a iných predmetov ochrany je modelované aj mnohými výnimkami vo verejnom záujme, ktorých použitie však tiež nemusí byť oprávnené, avšak je nenáležité, aby osoba, ktorá dobromyseľne použila dielo v rozsahu zákonnej výnimky, bola stíhaná iba preto, že kvôli zlej interpretácii zákonnej výnimky použila dielo neoprávnene, teda zasiahla do práv autora, resp. iného nositeľa práv. I v týchto prípadoch zastávame názor prednosti riešenia sporov prostredníctvom občianskoprávnych žalôb pred verejnoprávnymi sankciami. Vymožiteľnosť práv duševného vlastníctva v európskom kontexte je rovnako založená na občianskoprávnom konaní (napr. smernica o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva). Z týchto dôvodov ponechanie priestupku neoprávneného použitia autorských práv nie je dôvodné.
Písmeno c) sa vypúšťa bez náhrady, pretože zákon č. 115/1998 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov múzejnej hodnoty a galerijnej hodnoty v znení neskorších predpisov upravuje uvedené porušenie ako iný správny delikt.
Písmeno d) sa vypúšťa, pretože úprava týchto priestupkov sa presúva do zákona č. 308/1991 Zb. v znení nadväzujúcom na Trestný zákon.
§ 35: Priestupky na úseku rastlinolekárskej starostlivosti (písm. a)) sú riešené v § 27 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 285/1995 Z. z o rastlinolekárskej starostlivosti v znení neskorších predpisov, ktorých skutkové podstaty síce nie sú totožné so skutkovou podstatou priestupku podľa § 35 ods. 1 písm. a) priestupkového zákona, ich zosúladenie je však vykonané v zákone č. 193/2005 Z. z. o rastlinolekárskej starostlivosti. Ustanovenie § 35 ods. 1 písm. a) priestupkového zákona sa nadobudnutím účinnosti nového zákona o rastlinolekárskej starostlivosti stalo nadbytočným.
Priestupky na úseku ochrany vlastností a funkcií poľnohospodárskej pôdy (písm. b) a e)) v celom rozsahu upravuje § 25 zákona č. 220/2004 Z. z. o ochrane a využívaní poľnohospodárskej pôdy a o zmene zákona č. 245/2003 Z. z. o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia a o zmene a doplnení niektorých zákonov.
Uvedené skutočnosti odôvodňujú vypustenie § 35.
§ 39 a 40: Priestupky na úseku ochrany a využitia nerastného bohatstva a používania výbušnín upravuje § 45a zákona Slovenskej národnej rady č. 51/1988 Zb. o banskej činnosti, výbušninách a o štátnej banskej správe, ktorý bol doň zavedený zákonom č. 533/2004 Z. z. Vypustením § 39 a 40 v čl. III zákona č. 533/2004 Z. z. sa odstraňuje nastalá duplicita.
§ 41 bol vypustený v čl. II zákona č. 656/2004 Z. z. o energetike a o zmene niektorých zákonov.
§ 42 sa vypúšťa, pretože skutkové podstaty priestupkov sa z § 42 presúvajú jednak do zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 63/1993 Z. z. o štátnych symboloch Slovenskej republiky a ich používaní v znení neskorších predpisov, jednak do návrhu nového zákona o občianskych preukazoch a jednak do § 21 písm. d).
§ 42a sa vypúšťa z dôvodu jeho presunu do zákona č. 211/2000 Z. z., ktorého novela sa predkladá osobitne. 
§ 43 a 43a sa vypúšťajú v čl. IV návrhu zákona o brannej povinnosti, ktorý je v súčasnosti predložený Národnej rade Slovenskej republiky. 
§ 45: Ustanovenie sa vypúšťa bez náhrady najmä z dôvodu, že skutková podstata priestupkov na ochranu životného prostredia je zastaralá a vzhľadom na osobitné zákony na úseku životného prostredia, ktoré obsahujú skutkové podstaty priestupkov zodpovedajúce konkrétnym povinnostiam v nich ustanoveným, sa neuplatňuje. 

K bodu 18 (§ 26):
Znenie § 26 sa upravuje v nadväznosti na znenie § 218 Trestného zákona.

K bodu 19 (§ 46):
Úprava znenia § 46 nadväzuje na vypustenie predchádzajúcich ustanovení časti II a na vznik vyšších územných celkov a vypúšťa problematickú dikciu “všeobecne záväzné vyhlášky miestnych orgánov štátnej správy”.  Priestupkom môže byť totiž len konanie vymedzené zákonom (§ 2), nie iným právnym predpisom.

K bodu 20:
Ide o legislatívno-technickú úpravu nadväzujúcu na vypustenie § 48. 

K bodu 21:
Z § 47 ods. 1 písm. f) sa vypúšťaná skutková podstata presúva do osobitných zákonov. 

K bodu 22 (§ 47 ods. 1):
Ide o doplnenie § 47 ods. 1 o nové písmená i) a j).
K písm. i): Po vypustení § 156 ods. 3 Trestného zákona orgány činné v trestnom konaní odstupujú verbálne útoky na verejných činiteľov na prejednávanie obvodným úradom ako priestupky proti občianskemu spolunažívaniu, a rovnako (t.j. ako § 49) ich prejednávajú aj obecné polície v blokovom konaní. Pojmy skutkovej podstaty “na verejnosti” a “verejný činiteľ” však odôvodňujú zaradenie týchto útokov do kategórie priestupkov proti verejnému poriadku.
K písm. j): Podstatnou črtou skutkovej podstaty priestupku výtržnosti na verejne prístupnom miest je násilie zamerané proti osobám alebo veciam (napr. hanobenie hrobov, rušenie obradov); nepatria sem násilné skutky  počas organizovaných podujatí, ktoré upravujú osobitné zákony.

K bodu 23 (§ 47 ods. 2):
Úprava výšky pokút v § 47 ods. 2 nadväzuje na výšky pokút, ktoré sú v zákone ustanovené a je odôvodnená zvyšujúcim sa počtom týchto skutkov.

K bodu 24 (§ 48):
Skutkové podstaty priestupkov proti verejnému poriadku sú vymedzené v § 47. Platná dikcia § 48 je rovnako problematická ako dikcia § 46 a jeho obsah je obsiahnutý v § 46, preto sa vypúšťa. 

K bodom 25, 26 a 27 (§ 49):
V § 49 ods. 1 sa vypúšťa písmeno a) z dôvodu, že “ublíženie na cti” možno stíhať ako hrubé správanie (terajšie písmeno d)) a “vydanie na posmech” sa zaraďuje do terajšieho písmena d) z dôvodu príbuznosti týchto skutkových podstát.
Písmeno c) sa vypúšťa z dôvodu duplicity s § 21 ods. 1 písm. b) a z dôvodu, že ide o priestupok proti poriadku vo verejnej správe, a nie proti občianskemu spolunažívaniu. 
Úprava § 49 ods. 2 o pokutách nadväzuje na úpravy urobené v odseku 1.  

K bodu 28 (§ 50):
Dôvodom doplnenia ďalších skutkových podstát do priestupkov proti majetku o zatajenie veci, neoprávnené obohatenie, zničenie, poškodenie alebo znečistenie cudzej veci grafitmi alebo farbivami je nadviazanie na nový Trestný zákon, ktorý takéto skutkové podstaty upravuje. Časť ustanovenia o výške spôsobenej škody sa vypúšťa, pretože výšku škody, ktorá odlišuje priestupok a trestný čin, ustanovuje Trestný zákon.
Zavedenie stíhania ďalších osôb, ktoré priamou účasťou nespáchali priestupok, ale zúčastnili sa na ňom inou formou, si vyžadujú potreby praxe. Práve z dôvodu terajšej nestíhateľnosti osôb mladších ako 15 rokov sú v súčasnosti početné priestupky páchané maloletými, ktorých na spáchanie priestupku zneužívajú iné osoby. Úprava takto nadväzuje aj na trestnoprávnu zodpovednosť týchto osôb (§ 21 Trestného zákona).
Vzhľadom nato, že nový odsek 2 definuje ďalšie priestupky je potrebné odkaz naň doplniť i v ustanovení o pokutách.

K bodu 29 (§ 52):
Novým spôsobom sa vymedzuje vecná príslušnosť správnych orgánov na rozhodovanie o priestupkoch. Počíta sa s tým, že v prvom rade bude vecná príslušnosť na prejednávanie priestupkov ustanovená v osobitných zákonoch, v ktorých sú, resp. budú zakotvené skutkové podstaty priestupkov. Ak takto nebude ustanovená vecná príslušnosť, smerodajná pre určenie vecnej príslušnosti bude pôsobnosť štátnych orgánov podľa úsekov štátnej správy. Osobitne je upravená vecná príslušnosť Policajného zboru a obcí, pretože tieto nie sú orgánmi štátnej správy. 

K bodu 30 (§ 53):
Je potrebné určiť odvolací orgán pre konanie o priestupku, v ktorom v prvom stupni rozhodovala obec. Krajský úrad je v súčasnosti odvolacím orgánom v priestupkovom konaní vo veciach podľa § 46 až 48, v ktorých rozhodoval v prvom stupni obvodný úrad. Preto sa ustanovuje ako odvolací orgán aj pre prípady, keď v prvom stupni bude konať v priestupkovom konaní podľa § 46 obec. 

K bodu 31 (§ 56 ods. 1):
Zosúlaďuje sa neaktuálna terminológia s terminológiou používanou v Ústave Slovenskej republiky.

K bodu 32 (§ 56 ods. 2):
Podobne ako v správnom poriadku sa menia pojmy v súvislosti s možnosťou odoprieť podanie vysvetlenia. V porovnaní s platným znením sa v ustanovení dopĺňajú povinnosti ustanovené medzinárodnou zmluvou, čo zahŕňa i povinnosti vyplývajúce i z nariadení Európskych spoločenstiev.

K bodu 33 (§ 58 ods. 1):
Ide o spresnenie dikcie ustanovenia. Upresňuje sa, že cieľom objasňovania je zaobstaranie si podkladov, z ktorých správny orgán môže zistiť, či je dôvodné začatie konania o priestupku. 

K bodu 34 (§ 58 ods. 3 písm. b) a c)):
Znenie písmena b) sa upravuje v nadväznosti na nové znenie § 86; úprava písmena c) nadväzuje na návrh novely zákona o Vojenskej polícii. 

K bodu 35 (§ 58 ods. 3 písm. d)):
Vzhľadom na to, že zákon o Zbore väzenskej a justičnej stráže sa v súčasnosti dopĺňa (v samostatne predkladanom návrhu) o príslušnosť Zboru väzenskej a justičnej stráže prejednávať priestupky uvedené v tomto ustanovení, zbor je príslušný aj na ich objasňovanie, na základe § 58 ods. 2. Preto nie je potrebné jeho príslušnosť na objasňovanie týchto priestupkov osobitne upravovať.

K bodom 36 (§ 58 ods. 4 písm. a)):
Ide o nadväznosť na zmeny týkajúce sa presunu skutkovej podstaty z § 24 ods. 1 písm. d) do § 21 ods. 1 písm. j) a vypustenia § 35. § 44 je zrušený od 1. 12. 1999. Uvedené zmeny sú legislatívno-technického charakteru.

K bodu 37 (§ 58 ods. 4 písm. b)):
Úpravou sa reaguje na skutočnosť, že podmienka bezpečnosti osôb je neodôvodneným obmedzením, pretože priestupkom proti verejnému poriadku sú aj iné konania. Ďalej sa reaguje na to, že na základe kompetencií ustanovených platnými právnymi predpismi na devízovom úseku nie je nijaký dôvod, aby devízové priestupky objasňoval Policajný zbor.

K bodu 38 (§ 59):
Úpravy § 59 sú dôsledkom skutočnosti, že nie je potrebné rozlišovať správne orgány a orgány oprávnené objasňovať priestupky, pretože orgány, ktoré prejednávajú priestupky, sú podľa § 58 ods. 2 orgánmi, ktoré môžu priestupky objasňovať. 

K bodu 39 (§ 60 ods. 1 až 3):
Odkaz na § 58 ods. 3 sa vypúšťa z dôvodu jeho neúplnosti; orgánmi oprávnenými objasňovať priestupky sú aj orgány, ktoré sú oprávnené ich prejednávať.

K bodu 40 (§ 60 ods. 1 písm. b)):
Ide o zosúladenie so súčasnou terminológiou. Nová terminológia je odôvodnená novou sústavou rozhodovacích orgánov, ktorými môžu byť aj fyzické a právnické osoby, ako aj vyšší územný celok.

K bodu 41 (§ 60 ods. 2):
V praxi sa často stáva, že osoby podávajúce vysvetlenia orgánu objasňujúcemu priestupok neskôr popierajú pred správnym orgánom obsah záznamu alebo správy o výsledku objasňovania priestupku týkajúci sa ich výpovede. Preto sa ustanovuje, že v prípadoch podľa odseku 1 písm. a) (poskytovanie vysvetlenia fyzickými alebo právnickými osobami) orgán objasňujúci priestupok je vždy povinný vyhotoviť zápisnicu, ktorá sa podpisuje. Náležitosti zápisnice ustanovuje § 22 správneho poriadku. 

K bodu 42 (§ 60 ods. 3 písm. a)):
Dopĺňa sa ďalší dôvod pre odloženie veci orgánom objasňujúcim priestupok, ktorý sa v praxi vyskytuje a vedie v súčasnosti k neúčelnosti konania o priestupku – ide o prípad, keď proti páchateľovi priestupku je súčasne vedené trestné stíhanie. 

K bodu 43 (§ 60 ods. 3 písm. d)):
Explicitne, z dôvodu všeobecnej zrozumiteľnosti, sa ustanovuje, že správa o výsledku objasňovania priestupku sa nepredkladá v prípade, že objasňujúcim orgánom je orgán, ktorý je príslušný priestupok prejednať.

K bodu 44 (§ 66 ods. 2 písm. a)):
Platné znenie písmena a) sa mení tak, aby boli jednoznačne formulované dôvody, na základe ktorých nemožno začať konania o priestupku; doterajšie znenie “neodôvodňuje začatie konania” spôsobuje v praxi problémy. 

K bodu 45 (§ 66 ods. 2 písm. d) a e)):
Ide o legislatívno-technické úpravy. V písmene d) sa vypúšťa zastaralý pojem “kárne konanie” a v písmene e) sa z dôvodu lepšej zrozumiteľnosti ustanovenia dopĺňa, že k zániku zodpovednosti musí dôjsť pred začatím konania; ak by k nej prišlo až po začatí konania, je to dôvod na zastavenie konania (§ 76).

K bodu 46 (§ 67 ods. 1):
Odkaz v zátvorke sa vypúšťa vzhľadom na nové znenie § 68 ods. 1, podľa ktorého návrhové priestupky budú ustanovovať osobitné zákony. 

K bodu 47 (§ 67 ods. 2):
Ide o vypustenie nadbytočného textu, ktorý neúčelne zaťažuje ustanovenie odseku 2. Oznámenie o priestupku môže podať ktokoľvek, nielen vymenované subjekty.

K bodu 48 (§ 68 až 70):
§ 68: Na základe poznatkov praxe sa návrhové priestupky zo všeobecnej úpravy vypúšťajú. Z praxe sa v zaznamenaných prípadoch takýchto skutkov vyskytujú dva javy – dochádza k zneužívaniu tohto ustanovenia postihnutou osobou s cieľom “zastrašenia” páchateľa s vopred predpokladaným zámerom vziať neskôr návrh na začatie konania späť a – dochádza k späťvzatiu návrhu na začatie konania z dôvodu negatívneho pôsobenia páchateľa na postihnutého. Neriešenie takýchto prípadov býva prvým krokom k spáchaniu závažnejších skutkov – trestných činov. 
Preto sa všeobecná úprava mení tak, aby návrhový priestupok ustanovil len osobitný zákon. Vo všeobecnej úprave sa ponechávajú len potrebné procesné ustanovenia. Súčasne sa mení lehota na podanie návrhu tak, aby konanie o priestupku plnilo svoj účel. Je žiaduce, aby návrhové priestupky boli prejednané čo najskôr od jeho spáchania, vzhľadom na ich charakter.
§ 69: Vypúšťané slová “v nevyhnutných prípadoch” oslabujú oprávnenie správneho orgánu tým, že sa musí preukazovať, či dožiadanie o došetrenie je “v nevyhnutnom prípade”. To umožňuje aj odmietnuť vyhovieť dožiadaniu správneho orgánu, ak sa dožiadaný orgán domnieva, že nejde o nevyhnutný prípad. Vypustením slov sa stane kompetencia správneho orgánu nepodmienená úvahou dožiadaného orgánu.
§ 70: Vypustením terajšieho odseku 1 sa stane postup správneho orgánu vo veci náhrady škody spôsobenej priestupkom jednoznačným. Terajšia požiadavka “pôsobiť” na dobrovoľnú náhradu škody je sporná kompetencia, ktorá nemá zákonom upravenú formu a ktorej výsledok je nemerateľný, pretože závisí od ochoty páchateľa.
Okrem toho pri plnení povinnosti “pôsobiť” na dobrovoľné nahradenie škody nie je zrejmá výška škody, a to ani správnemu orgánu, ani poškodenému, ani páchateľovi. Momentom jej vyčíslenia už nastáva povinnosť správneho orgánu podľa odseku 2 uložiť páchateľovi nahradiť škodu.

K bodu 49 (§ 71):
Úprava postúpenia veci v písmenách b) a c) je vyvolaná zmenou § 10. Ide o upresnenie formulácie, a nie o vecnú zmenu. 
V písmene b) ide o osoby, ktorých priestupky prejednáva orgán podľa osobitného predpisu. 
V písmene c) ide o skutky, ktoré nie sú priestupkami, ale sú správnymi deliktami alebo disciplinárnymi previneniami. V týchto prípadoch sa vybavenie veci postúpi inému správnemu orgánu alebo disciplinárnemu orgánu.

K bodu 50 (§ 72):
V odseku 1 písm. b) sa vypustením slova “majetkovej” postavenie účastníka konania priznáva aj ďalším poškodeným, t.j. tým, ktorí utrpeli inú ako majetkovú ujmu. V novom odseku 2 sa zákon dopĺňa o definíciu poškodeného, ktorá nadväzuje na definíciu poškodeného uvedenú v § 46 Trestného poriadku. Vzhľadom na definovanie poškodeného ako účastníka konania, písomné vyhotovenie rozhodnutia sa mu doručuje na základe § 51 ods. 1 správneho poriadku, a preto nie je potrebné osobitné ustanovenie o doručovaní rozhodnutia poškodenému v zákone o priestupkoch. 

K bodom 51 a 52:
Ide o terminologickú úpravu. 

K bodu 53 (§ 76 ods. 1 písm. k) a l)):
Vypustenie písmena k) nadväzuje na vypustenie § 49 ods. 1 písm. a). 
	V písmene l) sa dopĺňa ďalší dôvod zastavenia konania o priestupku, z dôvodu zamedziť neúčelnosti konania o priestupku.

K bodu 54 (§ 78):
Ustanovenie sa vypúšťa z dôvodu, že úprava zmieru je dostatočne a podrobnejšie upravená v základnom procesnom predpise – v § 48 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok).   

K bodu 55 (§ 79 ods. 1):
Vypúšťaná veta je splnomocnením na vydanie vyhlášky. V záujme úpravy všetkých splnomocnení na jednom mieste v zákone (v novom znení § 91) je potrebné vypustiť splnomocnenie v § 79 ods. 1.

K bodu 56 (§ 79 ods. 4):
Dikcia textu o úhrade trov konania sa upravuje v súlade s dikciou § 13 ods. 3. 

K bodu 57 (§ 84 ods. 3):
Novým odsekom 3 sa sleduje odstrániť možnú pochybnosť o právnej povahe blokového konania a zjednotiť výklad a rozhodovaciu prax v správnom súdnictve. Hoci blokové konanie sa môže uskutočniť len na základe súhlasu obvineného z priestupku (odsek 1) a proti uloženiu pokuty sa nemožno odvolať (odsek 2), sú prípady, keď súdy v správnom súdnictve preskúmavali uloženú pokutu a blokové konanie. 

K bodu 58 (§ 86):
Nové znenie § 86 zosúlaďuje jeho text s platným právnym stavom a nadväzuje na vypustenie ustanovení osobitnej časti zákona, ktoré sa zahŕňajú do osobitných zákonov v nasledujúcich článkoch návrhu alebo už sú v osobitných zákonoch upravené, vrátane príslušnosti správnych orgánov na prejednávanie priestupkov. 

K bodu 59 (§ 87 ods. 2):
Vypúšťa sa nadbytočné ustanovenie odseku 2. Podmienkou zodpovednosti za priestupky vo všeobecnosti je aj plná spôsobilosť na právne úkony (§ 5 ods. 2), a preto nie je potrebné ju opakovať v súvislosti s vydávaním rozkazov. 

K bodu 60 (§ 87 ods. 3):
Navrhovanou úpravou sa riešia dve veci: 
V novej druhej vete sa ako dôsledok podania odporu ustanovuje strata jeho platnosti. Doterajší výraz “zrušuje” je nepresný, pretože výraz “zrušenie” v slovenskom právnom poriadku označuje rozhodnutie príslušného orgánu, ale zákon musí vyjadriť, že rozkaz sa stal neplatný ex lege momentom podania odporu.
V novej tretej vete sa presnejšie vyjadruje zákaz reformatio in peius. 

K bodu 61 (§ 88 ods. 2):
§ 88 ods. 2 sa dopĺňa o alternatívny výkon rozhodnutia spočívajúci vo vykonaní menších obecných služieb, čím nadväzuje na doplnenie § 11. Alternatívnosť sankcie znamená, že páchateľ si môže vybrať, či zaplatí pokutu, alebo odpracuje menšiu obecnú službu; vykonanie takejto sankcie je tak založené na súhlase s vykonaním prác, a teda v súlade s pojmom “menšie obecné služby”.

K bodu 62 (§ 91):
V novom paragrafe sa sústreďujú všetky splnomocňovacie ustanovenia na vydanie vykonávacích predpisov. 

K bodu 63 (§ 94a):
Vzhľadom na presun príslušnosti na prejednávanie priestupkov podľa § 46 z obvodných úradov na obce je potrebné prechodné ustanovenie upravujúce dokončenie začatých konaní.

K bodu 64:
Vypustenie odkazov a poznámok pod čiarou k nim vychádza z toho, že veľký počet poznámok v texte zákona obsahuje neplatné predpisy. Rovnaké riešenie bolo prijaté i pri novelizácii zákona o správnom konaní. 

K čl. II
	Zákonom č. 139/2002 Z. z. o rybárstve boli zrušené ustanovenia § 35 ods. 1 písm. f) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch, ktoré vymedzovali skutkové podstaty priestupkov na úseku poľovníctva. Návrhom sa zapĺňa vákuum, ktoré touto zmenou vzniklo, do doby schválenia nového zákona o poľovníctve.

	K čl. III
	V súlade s koncepciou úpravy skutkových podstát priestupkov v osobitných zákonoch je potrebné doplniť zákon č. 84/1990 Zb. o zhromažďovacom práve o úpravu priestupkov na tomto úseku verejnej správy (bod 10). 
Súčasne sa zákon upravuje tak, aby bol v súlade s platnou terminológiou (body 1 až 4 a 11). 
V bode 5 sa ustanovenie o osobnom predložení oznámenia o zhromaždení nahrádza novým znením, ktoré nadväzuje na správny poriadok upravujúci  viaceré formy podania. 
V bode 7 sa upravuje znenie § 6 ods. 5 a 6 tak, aby odsek 5 upravoval povinnosti, ktorých obsah je pre zvolávateľa objektivizovateľný a odsek 6 ostatné povinnosti.
V bode 8 sa z § 12 ods. 3 vypúšťajú slová “za priestupok” z dôvodu, že zvolávateľom môže byť aj právnická osoba. 
V bode 9 sa § 13 zosúlaďuje s Občianskym súdnym poriadkom. Podľa jeho § 244 ods. 1 je podkladom pre súdne preskúmavanie zákonnosti a postupov orgánov verejnej správy žaloba  alebo opravný prostriedok; nemožno teda podať “námietky”.
V bode 10 sa komplexne upravujú priestupky na úseku zhromažďovacieho práva. Orgán príslušný na ich prejednávanie sa upravuje alternatívne, a to na základe zásadnej pripomienky mimovládnych organizácií, ktoré nesúhlasia s ustanovením obce ako nového príslušného orgánu namiesto terajšieho obvodného úradu. 
Príslušnosť obce sa ustanovuje na základe jej pôsobnosti a právomocí, ktoré obec má v súvislosti s konaním zhromaždení na svojom území a skutočnosti, že zhromaždenie výrazne ovplyvňuje na určitý čas tie úseky života obce, ktorých regulácia je v pôsobnosti obce. 
Alternatívu ponechávajúcu príslušnosť na prejednávanie priestupkov obvodnému úradu odôvodňujú jej zástancovia – mimovládne organizácie – často celoštátnym významom otázky, ktorá je predmetom zhromaždenia a absenciou nezaujatosti obcí, na území ktorých sa zhromaždenie koná. Na základe toho sa príslušnosť obvodného úradu navrhuje ponechať z dôvodu, že má lepšie predpoklady pre nezaujaté posúdenie veci. 

K čl. IV
Zákon Slovenskej národnej rady č. 445/1990 Zb. definuje skutkové podstaty priestupkov, neustanovuje však výšku pokuty, ani orgán príslušný na prejednanie priestupkov podľa tohto zákona. Preto sa o tieto ustanovenia dopĺňa. Namiesto doterajšieho obvodného úradu sa prejednávanie týchto priestupkov zveruje obciam, pretože majú vzhľadom na štruktúru väčšiny obcí na Slovensku (malý počet obyvateľov) vytvorené lepšie podmienky na efektívne riešenie tohto druhu priestupkov. 
Okrem toho, v § 4 zákona sa zahŕňajú medzi priestupky aj porušenia ustanovených povinností, ktorých sa dopustia právnické osoby, čo je  v rozpore s definíciou priestupku. Navrhovaná novela túto situáciu rieši úpravou § 4, v ktorom sa riešia len iné správne delikty a doplnením nového § 4a, v ktorom sa upravujú priestupky. 

	K čl. V
Zákon Slovenskej národnej rady č. 96/1991 Zb. ustanovuje len skutkovú podstatu iného správneho deliktu a sankciu zaň usporiadateľovi verejného kultúrneho podujatia, ktorý je právnickou osobou. Nepočíta pri sankcionovaní s fyzickou osobou – podnikateľom ako usporiadateľom, ktorá sa v § 7 dopĺňa. Súčasne sa v § 7 dopĺňajú pravidlá ukladania pokút za iné správne delikty a doterajšia výška pokuty 10 000 Sk sa upravuje na 30 000 Sk z dôvodu zosúladenia so zákonom Slovenskej národnej rady č. 315/1992 Zb. o verejných telovýchovných, športových a turistických podujatiach.
Obci, ktorá  podľa tohto zákona prejednáva iné správne delikty a podľa platného zákona o priestupkoch priestupky na tomto úseku prejednáva len v blokovom konaní, sa dopĺňa príslušnosť prejednávať ich v riadnom správnom konaní, a to v rámci nového § 7a, do ktorého sa presúvajú priestupky na tomto úseku verejnej správy vypúšťané z § 32 ods. 1 písm. a) zákona o priestupkoch. 
Podľa platného znenia zákona o priestupkoch na riadne priestupkové konanie je príslušný obvodný úrad. S ohľadom na to, že iné správne delikty na tomto úseku podľa zákona Slovenskej národnej rady č. 96/1991 Zb., ako aj priestupky v blokovom konaní (§ 86 písm. h) platného znenia zákona o priestupkoch) prejednáva obec, je tento presun odôvodnený.

K čl. VI
V súvislosti s potrebou, aby nezostali nepotrestané prečiny, u ktorých orgán činný v trestnom konaní upustí od stíhania páchateľa prečinu a v súlade s koncepciou presunu úpravy priestupkov do osobitných zákonov, sa zákon č. 308/1991 Zb. o slobode náboženskej viery a postavení cirkví a náboženských spoločností dopĺňa o úpravu priestupku obmedzovania slobody vyznania.
Výška pokuty sa navrhuje tak, aby bola primeraná výške pokút za priestupky na úseku porušenia iných ústavných práv.
Vzhľadom na to, že v odvetví kultúry sú na výkon štátnej správy na miestnej úrovni zriadené len pamiatkové úrady, t.j. orgány pôsobiace na druhovo celkom odlišnom úseku kultúry, je potrebné prejednávanie priestupku obmedzovania slobody vyznania ponechať obvodným úradom.

K čl. VII
Zákon Slovenskej národnej rady č. 315/1992 Zb. o verejných telovýchovných, športových a turistických podujatiach neustanovuje pravidlá pre ukladanie pokút za iné správne delikty, ktoré upravuje v § 10 ods. 1, a preto je potrebné ho o tieto pravidlá doplniť. Súčasne sa úprava priestupkov presúva z § 10 ods. 2 do nového § 10a a dopĺňa sa o orgán príslušný na prejednávanie priestupkov (obec), ktorý v tomto zákone nie je uvedený, čo znamená, že príslušným orgánom je obvodný úrad. Keďže obec je podľa platného znenia zákona č. 315/1992 Zb. príslušná prejednávať iné správne delikty, nie je dôvod ponechať prejednávanie priestupkov na tomto úseku naďalej obvodným úradom. 

	K čl. VIII
Zákon Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb.  sa dopĺňa o úpravu priestupku porušenia daňového tajomstva, ktorá v tomto zákone chýba. Príslušnosť na prejednávanie priestupku sa ustanovuje v závislosti od toho, kto sa priestupku dopustil, čím sa zohľadňuje pôsobnosť a organizačné usporiadanie orgánov verejnej správy pôsobiacich na tomto úseku verejnej správy. 

K čl. IX
Zákon č. 634/1992 Zb. o ochrane spotrebiteľa upravuje v § 24 sankcionovanie fyzických i  právnických osôb za iné správne delikty. Vzhľadom na presun skutkovej podstaty priestupku poškodzovania iného pri predaji tovaru alebo poskytovaní iných služieb zo zákona o priestupkoch do tohto zákona, sa dopĺňa nový § 23d a platné znenie § 24 sa upravuje tak, aby obsahovalo len sankcionovanie právnických osôb a fyzických osôb – podnikateľov za iné správne delikty. V rámci úpravy § 24 je súčasne potrebné vypustiť odsek 4, ktorý je zmätočný, pretože v blokovom konaní možno prejednať len priestupok, nie iný správny delikt. 

	K čl. X
Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 63/1993 Z. z. obsahuje len skutkové podstaty iných správnych deliktov právnických osôb a fyzických osôb – podnikateľov (§ 14). Vzhľadom na absenciu sankcionovania fyzických osôb dopĺňa sa nový § 14a, ktorý upravuje priestupky, pokuty za ne a príslušnosť orgánu na ich prejednanie. Keďže podľa legislatívnych pravidiel nemožno paragrafy prečíslovať, pôvodný § 14a sa v návrhu uvádza ako § 14b. V úprave iných správnych deliktov sa zosúlaďuje dĺžka subjektívnej a objektívnej lehoty na rozhodnutie s jej úpravou v iných zákonoch.

	K čl. XI
	Návrh na doplnenie novely zákona o priestupkoch o zmenu zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 156/1993 Z. z. o výkone väzby v znení neskorších predpisov je odôvodnené zmenami uvedenými v čl. I, ako aj zmenou zákona č. 4/2001 Z. z. o Zbore väzenskej a justičnej stráže (je v súčasnosti predmetom prerokovávania v Národnej rade Slovenskej republiky – ustanovuje sa, že zbor prejednáva aj priestupky obvinených osôb spáchaných vo výkone väzby). Z týchto dôvodov je potrebné aj terminológiu v zákone o výkone väzby upraviť tak, aby sa odlíšili dva druhy protiprávnych konaní, a to disciplinárne previnenia a priestupky.

	K čl. XII
Návrh novely zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov súvisí s návrhom novely zákona č. 256/1998 Z. z. (čl. XIX).
K bodu 1: Platné znenie § 11 ods. 1 písm. d) určuje osoby a objekty, ktorých ochrana a zabezpečenie je privilegované v prípade vykonávania “dôležitého záujmu služby”. Zabezpečovanie ochrany ohrozených a chránených svedkov je rovnako dôležitým spoločenským záujmom ako zabezpečovanie ochrany určených osôb a určených objektov.
K bodu 2: V § 25 ods. 1 sa rozširuje okruh právomocí využívaných pri zaisťovaní bezpečnosti určených osôb aj na osoby patriace do zvláštneho režimu ochrany a pomoci podľa § 2 ods. 1 písm. m) (ohrozený a chránený svedok).  Pri zaisťovaní bezpečnosti ohrozených a chránených svedkov je nevyhnutnou súčasťou výkon účinných ochranných opatrení najmä v prípadoch zvýšených bezpečnostných rizík počas prepravy svedka, osobnej účasti na vyšetrovacích úkonoch za účasti obhajoby, previerkach výpovedí na mieste činu, pri vyšetrovacích pokusoch, rekonštrukciách, hlavných pojednávaniach v konaní pred súdom a previerkach výpovedí na mieste v konaní pred súdom. Novelou tohto ustanovenia sa rozšíria oprávnenia polície, ktoré budú uplatňované za účelom eliminovať možnosti ohrozenia chránených a ohrozených svedkov, ako i ďalších účastníkov trestného konania  pred hroziacimi útokmi, ktorým  nie je možné predísť formou bežnej policajnej činnosti. 
	K bodu 3: Vloženie slov “ohrozených svedkov  a chránených svedkov” v § 25 nadväzuje na úpravu v bode 1. 

K čl. XIII
Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 164/1996 Z. z. o dráhach sa v súlade s koncepciou presunu skutkových podstát z osobitnej časti zákona o priestupkoch (tu z § 23) do osobitných zákonov, dopĺňa o komplexnú úpravu priestupkov proti bezpečnosti a plynulosti železničnej dopravy. Okrem riadneho prejednávania týchto priestupkov budú podľa čl. I orgány Železničnej polície objasňovať (§ 58) a v blokovom konaní (§ 86) prejednávať priestupky spáchané v obvode železničnej dráhy proti verejnému poriadku, občianskemu spolunažívaniu a proti majetku. Naďalej budú prejednávať v blokovom konaní i priestupky na úseku ochrany pred alkoholizmom; úprava tejto pôsobnosti sa presúva zo zákona o priestupkoch do zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 219/1996 Z. z.

	K čl. XIV
Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 219/1996 Z. z. o ochrane pred zneužívaním alkoholických nápojov a o zriaďovaní a prevádzke protialkoholických záchytných izieb sa dopĺňa o nové ustanovenie o priestupkoch dosiaľ upravených v § 30 zákona o priestupkoch, z ktorého sa vypúšťajú. Okrem toho sa v nadväznosti na Trestný zákon dopĺňajú do tohto zákona skutkové podstaty priestupku šírenia toxikománie a neoprávneného podávania anabolík. 

K čl. XV
V zákone Národnej rady Slovenskej republiky č. 315/1996 Z. z. sa navrhuje presun skutkových podstát priestupkov proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky z osobitnej časti priestupkového zákona do tretej hlavy siedmej časti zákona o premávke na pozemných komunikáciách v súvislosti s predkladanou novelizáciou priestupkového zákona súvisiacou s rekodifikáciou Trestného zákona. Do navrhovaného ustanovenia sú zapracované nové skutkové podstaty priestupkov spočívajúce v prejazde vozidla cez križovatku na signál stoj, prejazde cez železničné priecestie v čase, kedy je to zakázané, predchádzaní v mieste, kde je to zakázané, neumožnenie bezpečného a plynulého prejazdu vozidlám s právom prednostnej jazdy. Výška pokuty za priestupok proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky, ktorý nie je osobitne vymedzený, sa zvyšuje z doterajších 2000 Sk na 4000 Sk. Výška pokuty uložená v blokovom konaní ostáva nezmenená. 
Ako orgán príslušný na prejednávanie priestupkov proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky sa ustanovuje obvodný úrad, a to v nadväznosti na presun pôsobnosti z orgánov Policajného zboru, upravený zákonom č. 441/2001 Z. z. v znení neskorších predpisov. S ohľadom na posun účinnosti citovaného zákona na 1. júl 2006 je potrebné prechodné ustanovenie.

K čl. XVI
Zákon č. 281/1997 Z. z. o vojenských obvodoch sa dopĺňa o skutkovú podstatu priestupku, ktorý sa doteraz sankcionoval na základe § 46 zákona o priestupkoch. Keďže dochádza k úprave § 46, ktorý podľa návrhu upravuje ako priestupok len porušenie povinnosti ustanovenej všeobecne záväzným nariadením, ako aj na základe koncepcie čl. I (novely zákona o priestupkoch) presúvajúcej skutkové podstaty zo zákona o priestupkoch do osobitných zákonov, je potrebné upraviť priestupky týkajúce sa neoprávneného vstupu a zdržiavania sa vo vojenskom obvode osobitným zákonom. 

K čl. XVII, XVIII
Návrhy noviel zákona č. 73/1998 Z. z. a zákona č. 200/1998 Z. z. nadväzujú na terminologickú úpravu urobenú v čl. I návrhu v § 10 ods. 1 zákona o priestupkoch. Rovnakú úpravu budú obsahovať návrhy noviel zákona č. 385/2000 Z. z. a zákona č. 154/2001, ktoré sa predkladajú ako samostatné návrhy. 

K čl. XIX
Účelom návrhu novely zákona č. 256/1998 Z. z. o ochrane svedka a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov je nadviazať na nový Trestný zákona a Trestný poriadok. 
K bodu 1: Navrhované znenie § 1 v odseku 1 ustanovuje v nových podmienkach vyplývajúcich z nového Trestného zákona a Trestného poriadku, účinných od 1. 1. 2006 okruh trestných činov a zločinov, pri ktorých je možné uplatniť postup pri poskytovaní ochrany a pomoci ohrozenému svedkovi, chránenému svedkovi a ich blízkym osobám. Odsekom 2 sa navrhuje, vzhľadom na finančnú náročnosť programu ochrany svedkov upraviť, že postup podľa tohto zákona sa uplatňuje až po zvážení všetkých menej nákladných a bezpečnostne postačujúcich opatrení. Navrhovaný odsek 3 vychádza z potreby zakotviť princíp dobrovoľnosti, pretože tieto činnosti sú spojené s čiastočným obmedzením základných práv a slobôd chránených osôb.   
K bodu 2: Reaguje sa na zmeny navrhované v ustanovení § 1 odsek 1, v súlade s novým Trestným zákonom a novým Trestným poriadkom.
K bodu 3: Pôvodný text sa dopĺňa o ďalšie subjekty, s ktorými útvar Policajného zboru spolupracuje pri zabezpečovaní programu ochrany svedkov.
K bodu 4: Navrhuje aktualizovať pôvodný text na základe zákona č. 215/2004 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 
K bodu 5: Úprava oprávnenia potvrdzovať totožnosť osôb vyplýva z potreby riešiť uznanie oprávnených nárokov chránených osôb (napríklad výpočet starobného dôchodku, započítateľná prax, dedičské konanie), ktoré im vznikli pred zaradením do programu ochrany svedkov. Taktiež je potrebné riešiť ďalšie situácie (napríklad uznanie vzdelania, započítateľná prax, narodenie detí, sobáše a rozvody) vzniknuté počas programu ochrany svedkov. 
K bodu 6: Podmienkou zaradenia ohrozeného svedka do programu ochrany je uzatvorenie dohody medzi policajným útvarom a týmto svedkom. V prípade, že je tento svedok v zariadení na výkon väzby alebo výkon trestu odňatia slobody, uzatvára s ním  ochrannú dohodu Zbor väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky.
K bodu 7: Je potrebné aktualizovať citácie v poznámke pod čiarou vzhľadom na novú úpravu vykonanú Trestným zákonom a Trestným  poriadkom. 
K bodu 8: Ide o nadväznosť na zmeny navrhované v bode 1 (§ 1 ods. 1). 

K čl. XX
Zákon č. 507/2001 Z. z. sa dopĺňa o skutkovú podstatu priestupku neoprávneného sprístupnenia poštového tajomstva, ktorá v zákone chýba.

K čl. XXI
V zákone č. 282/2002 Z. z. je potrebné doplniť niektoré skutkové podstaty priestupkov na úseku držania psov, ktorých absenciu obce veľmi výrazne pociťujú. Nenáležitý odkaz na zákon o správnom konaní sa nahrádza odkazom na zákon o priestupkoch a v § 7 ods. 4 sa dopĺňa ustanovenie o oprávnení prejednávať priestupky v blokovom konaní, ktoré nahrádza doterajšie znenie odseku 4, ktoré bolo v rozpore s § 20 zákona o priestupkoch.

K č. XXII
	K bodu 1: Ustanovenie § 5 ods. 11 je potrebné vypustiť z dôvodu jeho obsahovej duplicity s novým znením § 37 ods. 1.
	K bodu 2: Odkaz k poznámke pod čiarou 26 sa vypúšťa z dôvodu, že ustanovenie § 31 zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. sa  v čl. I návrhu vypúšťa a presúva do zákona č. 596/2003 Z. z. 
	K bodom 3 a 4: Vláda Slovenskej republiky svojím uznesením č. 9 z 12. januára 2005 v bode B.1. uložila ministrovi školstva premietnuť do všeobecne záväzných právnych predpisov požiadavku spĺňania osobitného kvalifikačného predpokladu zamestnancov územnej samosprávy plniacich úlohy štátnej správy na úseku škôl a školských zariadení a spôsob určenia obsahu a rozsahu odbornej prípravy a postupu pri overovaní a osvedčovaní osobitného kvalifikačného predpokladu.
	Vzhľadom na to, že kvalifikačné predpoklady zamestnancov územnej samosprávy, ktorí odborne zabezpečujú činnosti spojené s preneseným výkonom štátnej správy v školstve, upravuje zákon č. 596/2003 Z. z. o štátnej správe v školstve a školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, navrhuje sa upraviť problematiku osobitného kvalifikačného predpokladu v predkladanom návrhu zákona.
K bodu 5: Nové znenie ustanovenia § 37 upravujúce skutkovú podstatu priestupku sa navrhuje z dôvodu vypustenia § 31 zákona č. 372/1990 Zb. v čl. I návrhu. 
K bodu 6: V ustanovení § 37a sa uvádzajú správne delikty na úseku školstva a výchovy mládeže, čím sa odstraňuje terajší zmätočný stav spôsobený platným znením § 37, ktorý ako priestupok definuje aj porušenie zákona právnickými osobami. Súčasne sa na základe poznatkov z praxe dopĺňajú niektoré ďalšie skutkové podstaty porušenia zákona, ktoré je potrebné sankcionovať. 
K bodom 7 až 9: Navrhovaným ustanovením sa realizuje v oblasti stredného a základného školstva transpozícia smernice 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, smernice 73/2002/EHS z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 76/207/EHS a smernice 2000/78/EHS z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec rovnakého zaobchádzania v zamestnaní a zárobkovej činnosti, do nášho právneho poriadku.
Súčasne sa zohľadňujú legislatívne pravidlá pre transpozíciu právnych aktov Európskych spoločenstiev a Európskej únie.

K čl. XXIII
V zákone č. 10/2004 Z. z. o puncovníctve a skúšaní drahých kovov (puncový zákon) sa vypúšťa § 48 z dôvodu jeho duplicity (odsek 1) so zákonom o priestupkoch, ktorého novela v čl. I návrhu obsahuje skutkovú podstatu neoprávneného podnikania (§ 21 ods. 1 písm. j)), a jednak z dôvodu zmätočnosti (odsek 2). Odsek 2 je zmätočný, pretože konania podľa § 46 ods. 2 písm. c) a e) puncového zákona sa môžu dopustiť len výrobca a obchodník a právnickú osobu nemožno stíhať za priestupok. 

K čl. XXIV
	Platná úprava v zákone č. 215/2004 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností dosť všeobecne a nejednoznačne definuje skutkovú podstatu priestupku, ktorej sa môže dopustiť oprávnená osoba v súvislosti s porušením všeobecne záväzných právnych predpisov upravujúcich ochranu utajovaných skutočností. Uvedený návrh odstraňuje súčasný nežiaduci právny stav a bližšie konkretizuje skutkovú podstatu priestupku v § 78 ods. 1. Doplnenie nových skutkových podstát v § 78 ods. 3 zákona č. 215/2004 Z. z. vychádza z požiadavky, aby skutkové podstaty priestupkov korešpondovali so skutkovými podstatami trestných činov podľa nového Trestného zákona. 

K čl. XXV
V nadväznosti na úlohu nadviazať skutkovými podstatami priestupkov na nový Trestný zákon je potrebné doplniť § 77 zákona č. 364/2004 Z. z.

	K čl. XXVI
V zákona č. 15/2005 Z. z. o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín reguláciou obchodu s nimi chýba sankcia za konanie, ktoré je v § 314 ods. 2 písm. c) nového Trestného zákona. Z dôvodu nadväznosti na citované ustanovenie sa preto navrhuje zmeniť skutkovú podstatu § 22 ods. 2 písm. h) zákona č. 15/2005 Z. z.

	K čl. XXVII
Vzhľadom na počet noviel zákona sa navrhuje vyhlásiť úplné znenie v Zbierke zákonov Slovenskej republiky.

	K čl. XXVIII
Navrhovaná účinnosť zákona zohľadňuje potrebnú dĺžku legislatívneho procesu.