Informácia o kreovaní Európskej služby pre vonkajšiu činnosť

Po takmer 2 roky trvajúcom ratifikačnom procese nadobudla 1.12.2009 platnosť Lisabonská zmluva (LZ), ktorá reviduje znenie základných zmlúv EÚ a prináša viaceré zmeny do inštitucionálneho usporiadania i praktického fungovania Európskej únie. Slovenská republika odovzdala ratifikačné listiny k LZ dňa 24. 6. 2008.
LZ nie je samostatne stojacou zmluvou (na rozdiel od pôvodne plánovanej tzv. Ústavnej zmluvy), ale zmluvou, ktorá významne dopĺňa Zmluvu o Európskej únii a Zmluvu o založení Európskych spoločenstiev, pričom Zmluvu o založení Európskych spoločenstiev mení na Zmluvu o fungovaní Európskej únie. Od 1.12.2009 budú teda právny základ EÚ tvoriť 2 zmluvy – Zmluva o EÚ a Zmluva o fungovaní EÚ. 

Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) sa vytvára na základe článku 27 ods. 3 Zmluvy o EÚ v jej znení podľa LZ, ktorý obsahuje právny základ pre rozhodnutie Rady o organizácii a fungovaní ESVČ a ktorý znie:

„Vysokému predstaviteľovi pri výkone jeho funkcie pomáha Európska služba pre vonkajšiu činnosť. Táto služba pri svojej činnosti spolupracuje s diplomatickými službami členských štátov a pozostáva z úradníkov z príslušných útvarov generálneho sekretariátu Rady a Komisie, ako aj z personálu dočasne vyslaného diplomatickými službami členských štátov. Organizáciu a fungovanie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť upraví Rada rozhodnutím. Rada sa uznáša na návrh vysokého predstaviteľa po porade s Európskym parlamentom a po získaní súhlasu Komisie.“

Keďže LZ implikuje mnohé závažné a organizačne náročné dôsledky pre činnosť EÚ, najmä vytvorenie služby ESVČ, už počas ratifikačného procesu sa uskutočnili neformálne prípravné rokovania, ktoré prebiehali počas slovinského predsedníctva v Rade EÚ v 1. polroku 2008 a po ich prerušení kvôli negatívnemu výsledku írskeho referenda o ratifikácii LZ 12. júna 2008 pokračovali počas švédskeho predsedníctva v Rade EÚ v 2. polroku 2009. Rokovania mali za cieľ pripraviť implementáciu Lisabonskej zmluvy, pričom jedným z hlavných prvkov bola príprava Európskej služby pre vonkajšiu činnosť.

Priority a stanoviská MZV SR presadzované v prípravnej fáze ESVČ

Ústredie MZV SR v spolupráci so Stálym zastúpením SR pri EÚ definovalo hlavné priority a stanoviská, ktoré boli v Bruseli v priebehu neformálnych rokovaní presadzované. 
Na začiatku rokovaní sa ako konsenzuálne javili nasledovné oblasti:
•	rovnaké postavenie personálu z inštitúcií aj z členských štátov (bez presnejšej špecifikácie),
•	štatút pracovníkov z členských štátov bude tzv. dočasní zamestnanci (temporary agents),
•	financovanie služby z rozpočtu EÚ,
•	vytváranie služby graduálne a postupne.

Ako kľúčové z hľadiska záujmov SR boli nasledovné oblasti:

•	Požiadavka, aby aspoň 1/3 diplomatického personálu služby bola vysielaná z členských štátov, kým zostávajúca časť pracovníkov bude tvorená personálom z inštitúcií (Európskej Komisie a Generálneho sekretariátu Rady). Táto požiadavka je napokon plne zohľadnená v záverečnej správe pre Vysokú predstaviteľku (viď nižšie v ďalšej časti materiálu). 
•	Požiadavka na smerné číslo (kvótu) pre počty nášho zastúpenia v službe. Vzhľadom na personálnu autoritu Vysokej predstaviteľky nad službou nie je možné písomné stanovenie smerných čísel (čo odmietla i väčšina členských štátov). Diskusia sa zamerala na formuláciu zabezpečenia „geografickej rovnováhy“ a „zmysluplnej prítomnosti“ štátnych príslušníkov všetkých členských štátov. Výslednú dohodu hodnotíme pozitívne.
•	Požiadavka na prepojenie služby na národné diplomacie. Vzhľadom na charakter služby ako bruselskej inštitúcie pod autoritou Vysokej predstaviteľky išlo o náročnú požiadavku. Napokon sa dosiahla dohoda na formulácii, podľa ktorej budú členské štáty zapojené do prípravy postupu prijímania zamestnancov služby, pričom služba bude úzko spolupracovať s členskými štátmi a delegácie EÚ v zahraničí by mali úzko spolupracovať s diplomatickými službami členských štátov EÚ a mali by si vzájomne poskytovať informácie.
•	Požiadavka na zapojenie politickej úrovne do diskusie – bola splnená s určitým oneskorením, kvôli príprave írskeho referenda nebola vôľa verejne diskutovať o implementácii LZ pred 2.10.2009.
•	Požiadavka na zapojenie členských štátov od samého počiatku tvorby služby je predkladaná v zásade všetkými členskými štátmi. Novej Vysokej predstaviteľke má v čase do prijatia rozhodnutia Rady o organizácii a fungovaní ESVČ pomáhať malý prípravný tím, v ktorom majú byť zastúpené aj členské štáty.
•	Požiadavka, aby Generálny sekretariát Rady pripravil návrh organigramu služby bola podporovaná mnohými členskými krajinami, nebola však splnená s odôvodnením, že až do rozhodnutia Vysokej predstaviteľky a Rady o organizácii ESVČ nie je možné organigram vydať. 
•	Požiadavka na zaradenie konzulárnej služby medzi právomoci ESVČ – Slovensko patrilo medzi podporovateľov spolu s ďalšími, najmä novými členskými štátmi. Vzhľadom na odpor niekoľkých členských štátov, ktorí zastupovanie záujmov svojich občanov v zahraničí považujú za svoju národnú suverenitu, sa dosiahla iba dohoda, že delegácie EÚ v zahraničí budú mať podpornú úlohu pri konzulárnej ochrane občanov Únie v tretích krajinách a otázka konzulárnej pomoci bola doplnená do pripravovaného preskúmania fungovania ESVČ.

Výsledkom prípravných prác predsedníctva Rady EÚ, členských štátov EÚ, Komisie a sekretariátu Rady je dokument „Správa predsedníctva pre Európsku radu o ESVČ“ (dokument Rady EÚ č. 14930/09), ktorý bol schválený Európskou radou na jej zasadnutí v dňoch 29. – 30. októbra 2009 v Bruseli. Zostručnený obsah tejto správy je obsahom nasledujúcej časti materiálu.

Treba upozorniť, že tento dokument predstavuje iba usmernenie, ktoré dali členské štáty, teda Európska rada, Vysokej predstaviteľke C. Ashtonovej pre ďalší postup pri tvorbe ESVČ. Právnym základom pre vytvorenie služby bude až rozhodnutie Rady o organizácii a fungovaní ESVČ, ktoré má na návrh Vysokej predstaviteľky C. Ashtonovej schváliť Rada EÚ po porade s Európskym parlamentom a po získaní súhlasu Komisie. Podľa tohto usmernenia sa počíta so schválením rozhodnutia Rady do konca apríla roku 2010.

Usmernenia Európskej rady pre Vysokú predstaviteľku týkajúce sa ESVČ

Rozsah pôsobnosti ESVČ

Rozsah pôsobnosti ESVČ by mal umožniť Vysokej predstaviteľke plne vykonávať mandát, ako je vymedzený v zmluve. Na zabezpečenie jednotnosti a lepšej koordinácie vonkajšej činnosti Únie by mala ESVČ tiež pomáhať predsedovi Európskej rady, predsedovi a členom Komisie pri plnení ich funkcií v oblasti vonkajších vzťahov a zároveň úzko spolupracovať s členskými štátmi.
Správa týmto odporúča, aby služba, ktorá bude v zmysle zmluvy pod autoritou Vysokej predstaviteľky, poskytovala podporu aj ďalším predstaviteľom Únie.

Jednotné útvary
ESVČ by sa mala skladať z jednotných útvarov pre geografické (vzťahujúce sa na všetky regióny a krajiny) a tematické oblasti, ktoré by pod právomocou Vysokej predstaviteľky pokračovali v úlohách, ktoré v súčasnosti vykonávajú príslušné časti Komisie a sekretariátu Rady. 
Hoci ESVČ bude mať útvary pre geografické oblasti zaoberajúce sa kandidátskymi krajinami z hľadiska celkovej zahraničnej politiky, rozširovanie EÚ zostane v náplni práce Komisie. 
Obchod a rozvojová politika, ako sa vymedzujú v zmluve, by mali zostať v náplni práce príslušných komisárov a generálnych riaditeľstiev Komisie. 
Správa týmto podporuje účel ESVČ, ktorým má byť zjednotenie duplicitných expertných kapacít, ktoré sú v súčasnosti rozdelené v Komisii a v sekretariáte Rady. Agendy rozširovania Únie, obchodu a rozvojovej politiky majú zostať v kompetencii Komisie a nepresunúť sa do služby.

Európska bezpečnostná a obranná politika a štruktúry krízového riadenia
Aby sa Vysokej predstaviteľke umožnilo vykonávať európsku bezpečnostnú a obrannú politiku, súčasťou ESVČ by mali byť riaditeľstvo pre krízové riadenie a plánovanie, štáb pre spôsobilosť civilného plánovania a realizácie a vojenský štáb Európskej únie, pričom by sa plne zohľadňovali osobitosti týchto štruktúr a zachovali ich konkrétne funkcie, postupy a podmienky obsadzovania personálom. Súčasťou ESVČ by malo byť aj Situačné centrum (SitCen), pričom by sa implementovali potrebné dohody, aby sa Európskej rade, Rade a Komisii naďalej poskytovali ďalšie relevantné služby.
Aby sa Vysokej predstaviteľke umožnilo plniť jej úlohy v oblasti krízového riadenia, ESVČ by sa mala zaoberať prípravou akcií týkajúcich sa rozpočtu Spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky EÚ (SZBP) a nástroja stability (opatrenia výnimočnej pomoci a programy dočasnej reakcie). Rozhodovací proces zostane zachovaný v terajšej podobe, rozhodnutia bude prijímať Rada (SZBP) a Komisia (nástroj stability). Technické vykonávanie týchto nástrojov by mala riadiť Komisia. 

Programovanie a vykonávanie finančných nástrojov
Aby sa umožnilo Vysokej predstaviteľke plniť si svoje povinnosti týkajúce sa zabezpečovania koordinácie a jednotnosti, ako aj strategického usmerňovania vonkajších politík EÚ, vedúcu úlohu v strategickom rozhodovaní by mala zohrávať ESVČ (jednotné útvary pre geografické oblasti). ESVČ tak bude zapojená do celého reťazca programovania. Do konca roku 2009 sa medzi ESVČ a útvary Komisie konkrétne rozdelí práca na programovaní v rámci geografických a tematických nástrojov (nástroj európskeho susedstva a partnerstva, nástroj financovania rozvojovej spolupráce, Európsky rozvojový fond, nástroj spolupráce s industrializovanými krajinami, európsky nástroj pre demokraciu a ľudské práva, nástroj spolupráce v oblasti jadrovej bezpečnosti, nástroj stability), pričom sa zohľadní povaha príslušných nástrojov. 
Počas celého cyklu programovania a vykonávania by mali Vysoká predstaviteľka a ESVČ úzko spolupracovať a konzultovať s príslušnými komisármi a ich útvarmi. Rozhodnutia týkajúce sa programovania budú pripravovať Vysoká predstaviteľka a zodpovedný komisár spoločne. Záverečné návrhy v týchto oblastiach bude naďalej prijímať kolégium komisárov.
Delegácie Únie budú hrať výraznejšiu úlohu pri programovaní a vykonávaní týchto nástrojov. 

Podporné funkcie
ESVČ by mala zahŕňať obmedzený počet kľúčových podporných funkcií, ako napr. najmä bezpečnosť, informačnú techniku, riadenie ľudských zdrojov. ESVČ bude v rámci svojej štruktúry potrebovať určitú malú kapacitu na osobitné právne poradenstvo. Vysoká predstaviteľka a ESVČ by z dôvodu nákladovej efektívnosti mali mať pri plnení svojich mandátov možnosť využívať iné útvary v Komisii aj na generálnom sekretariáte Rady (ako napr. právny alebo prekladateľský servis).

Iné
Medzi ESVČ a útvarmi Komisie s vonkajšími zodpovednosťami vrátane tých, ktoré riadia vnútorné politiky s výrazným vonkajším rozmerom, by sa mali zriadiť postupy efektívnej konzultácie. 
Do ESVČ by sa mali začleniť Osobitní splnomocnenci EÚ alebo ich úlohy. 
Po nastúpení do úradu by mala Vysoká predstaviteľka pravidelne konzultovať hlavné aspekty a základné rozhodnutia v oblasti SZBP a Európskej bezpečnostnej a obrannej politiky s Európskym parlamentom. Úzke kontakty s Európskym parlamentom sa budú uskutočňovať na pracovnej úrovni. ESVČ by preto mala mať funkcie zahŕňajúce zodpovednosť za vzťahy s Európskym parlamentom. 

Právne postavenie ESVČ

ESVČ by mala mať organizačný poriadok, ktorý zodpovedá jej jedinečnej úlohe a funkciám v systéme EÚ a podporuje ich. ESVČ by mala byť službou sui generis oddelenou od Komisie a sekretariátu Rady. Mala by byť autonómna v zmysle administratívneho rozpočtu a personálneho riadenia. ESVČ by sa mala začleniť do rozsahu pôsobnosti článku 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách. To by umožnilo Vysokej predstaviteľke:
•	navrhovať rozpočet ESVČ, ktorý by bol samostatným oddielom rozpočtu EÚ (v rámci hlavy V). Budú sa uplatňovať bežné rozpočtové pravidlá, 
•	plniť funkcie povoľujúceho úradníka; plniť administratívny rozpočet služby a
•	konať ako menovací orgán pre personál ESVČ. 
To si bude vyžadovať úpravy nariadenia o rozpočtových pravidlách, nariadenia Komisie o vykonávacích pravidlách pre nariadenie o rozpočtových pravidlách, ako aj služobného poriadku. 

Personálne obsadenie

Personál ESVČ bude pochádzať z troch zdrojov: príslušné oddelenia Generálneho sekretariátu Rady a Komisie, ako aj personál z členských štátov.
So všetkými troma kategóriami by sa malo zaobchádzať rovnako vrátane oprávnenosti obsadzovať všetky pracovné miesta za rovnakých podmienok. Personál členských štátov by preto mal mať štatút dočasných zamestnancov, ktorý im na základe podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov poskytuje rovnaké príležitosti, práva a povinnosti (vrátane funkcií, zodpovednosti, povyšovania, platu, dovolenky a sociálnych príspevkov), ako má personál pochádzajúci z uvedených dvoch iných zdrojov. 
Musí sa zabezpečiť vyvážené zastúpenie rozličných kategórií. Keď ESVČ dosiahne plný stav, personál z členských štátov by mal predstavovať aspoň jednu tretinu personálu ESVČ (úroveň AD) vrátane diplomatického personálu v delegáciách. Okrem toho by aj časť podporného personálu mala pochádzať z členských štátov. Personál z členských štátov by mal byť v ESVČ prítomný od začiatku, a to aj vo vyšších pozíciách v Bruseli a v delegáciách EÚ. Primeraná prítomnosť personálu z členských štátov by sa mala zabezpečiť už v prvej etape (od nadobudnutia účinnosti zmluvy po prijatie rozhodnutia Rady o organizácii a fungovaní ESVČ). 
Menovacím orgánom bude Vysoká predstaviteľka. Prijímanie zamestnancov by sa malo vykonávať transparentným postupom založeným na schopnostiach a kvalitách uchádzača s cieľom zabezpečiť služby personálu s najvyšším štandardom schopností, efektívnosti a bezúhonnosti a zároveň zabezpečiť vyvážené geografické zastúpenie, zmysluplnú prítomnosť štátnych príslušníkov zo všetkých členských štátov EÚ v ESVČ a usilovať sa o rodovú vyváženosť. Postup prijímania zamestnancov by sa mal stanoviť za účasti zástupcov členských štátov, Komisie a Generálneho sekretariátu Rady.
Mali by sa vytvoriť vhodné mechanizmy na zabezpečenie mobility personálu. ESVČ bude musieť v tejto súvislosti stanoviť politiku, ktorá zabezpečí rovnaké zaobchádzanie so všetkými členmi služby. Táto politika by mala obsahovať:
•	rotáciu v rámci služby, t.j. medzi ústredím a delegáciami a medzi útvarmi ústredia,
•	rotáciu medzi ESVČ a národnými diplomatickými službami a
•	v možnom rozsahu, mobilitu medzi ESVČ, Komisiou a Generálnym sekretariátom Rady pre personál pochádzajúci z týchto inštitúcií.
Správa tu dospela ku kompromisu po dlhých a náročných rokovaniach, kde členské štáty chceli rovnaké pravidlo rotácie aj pre personál z inštitúcií a z členských štátov – personál z inštitúcií má však status trvalých zamestnancov a namiesto rotácie sa má uplatňovať čo najširšia mobilita.

Príslušne sa bude musieť upraviť služobný poriadok. 
Mali by sa podniknúť kroky, aby sa personálu ESVČ poskytlo primerané spoločné zaškolenie. 
Hoci v súčte plánov pracovných miest ESVČ, Komisie a Generálneho sekretariátu Rady môže byť potrebné dočasné zvýšenie, počet pracovných miest v súčte by sa nemal časom zvyšovať. 
Postupy personálneho obsadzovania a presunu pri vytváraní ESVČ budú plne rešpektovať práva všetkých dotknutých členov personálu.

Financovanie

Zriadenie ESVČ by malo vychádzať zo zásady nákladovej efektívnosti zameranej na rozpočtovú neutralitu. Na tento účel sa budú musieť použiť prechodné opatrenia a postupné zvyšovanie kapacity. Malo by sa predísť zbytočnému zdvojovaniu úloh, funkcií a zdrojov iných štruktúr. Mali by sa využiť všetky príležitosti na racionalizáciu. Aby sa zabezpečila primeraná prítomnosť personálu z členských štátov, pracovné miesta v ESVČ by sa okrem existujúcich miest z Komisie a Generálneho sekretariátu Rady mohli sprístupniť transformáciou dočasných miest v Komisii a na sekretariáte Rady, ako aj naplnením miest uvoľnených odchodmi do dôchodku a inými spôsobmi. Okrem toho bude potrebný aj obmedzený počet dodatočných miest pre dočasných zamestnancov z členských štátov a tieto miesta sa budú musieť financovať v rámci súčasného výhľadu. 
Správa týmto zohľadňuje skutočnosť, že viaceré členské štáty kládli požiadavku, aby vytvorenie služby bolo rozpočtovo neutrálne (teda neznamenalo žiadne navýšenie rozpočtu Únie), čo je náročná požiadavka – okrem personálu z inštitúcií, ktorý je zahrnutý v súčasnom rozpočte Únie, sa predpokladá doplnenie aspoň 1/3 diplomatov z členských štátov, s ktorými súčasný rozpočtový rámec Únie nepočíta.

Delegácie EÚ

Po nadobudnutí platnosti LZ sa delegácie Komisie stanú delegáciami Únie pod právomocou Vysokej predstaviteľky a budú súčasťou štruktúry ESVČ.
Delegácie budú zahŕňať bežný personál ESVČ (vrátane vedúcich delegácií) a personál z príslušných útvarov Komisie. Všetok personál by mal pracovať pod právomocou vedúceho delegácie. Delegácie by mali prijímať pokyny od Vysokej predstaviteľky a ESVČ, prípadne príslušných útvarov Komisie a zodpovedať sa im.
Delegácie by mali úzko spolupracovať s diplomatickými službami členských štátov. Okrem pomoci, ktorú poskytujú Komisii a Rade by mali, kedykoľvek je to potrebné, poskytovať logistickú a administratívnu podporu príslušníkom iných inštitúcií vrátane Európskeho parlamentu. ESVČ/delegácie EÚ a členské štáty by si mali vzájomne poskytovať informácie.
Vysoká predstaviteľka by mala v spolupráci s nadchádzajúcimi predsedníctvami prioritne stanoviť cestovnú mapu a časový rámec premeny na delegácie EÚ. To umožní delegáciám EÚ čo najskôr zaujať rolu a funkcie týkajúce sa miestnej koordinácie a zastupovania Únie, ktoré v súčasnosti vykonáva rotujúce predsedníctvo. Osobitná pozornosť by sa mala venovať včasnej premene delegácií, pri ktorých je koordinácia a efektívnosť vonkajšej činnosti osobitne dôležitá, či už z politických alebo operačných dôvodov. 
Delegácie EÚ by mali zohrávať podpornú úlohu pri diplomatickej a konzulárnej ochrane občanov Únie v tretích krajinách.
Je potrebné ďalej pracovať na podmienkach týkajúcich sa delegácií EÚ akreditovaných pri medzinárodných organizáciách a postupovať pritom jednotlivo.

Cesta ďalej

Predtým, ako ESVČ získa konečnú podobu, musí prejsť niekoľkými etapami. Rada EÚ bude do celého procesu plne zapojená.

•	Prvá etapa je od nadobudnutia platnosti zmluvy po prijatie rozhodnutia Rady o organizácii a fungovaní ESVČ. Vysoká predstaviteľka by mala predložiť svoj návrh, aby sa prijal najneskôr do konca apríla 2010. Z toho dôvodu je dôležité, aby prípravná práca pokračovala v súčasnej podobe do nadobudnutia platnosti zmluvy plnou rýchlosťou. Od začiatku ho bude okrem okamžitej podpory štruktúr vonkajších vzťahov Komisie a Generálneho sekretariátu Rady podporovať aj malý prípravný tím, ktorý by sa mal skladať zo zástupcov členských štátov, Komisie a Generálneho sekretariátu Rady. Paralelne s prípravou uvedeného rozhodnutia sa musí pracovať aj na príslušných úpravách existujúcich pravidiel, ako sú napr. služobný poriadok a nariadenie o rozpočtových pravidlách, aby sa mohli prijať súčasne s rozhodnutím Rady o organizácii a fungovaní ESVČ. Počas tejto etapy by sa mali naďalej udržiavať úzke kontakty s Európskym parlamentom.

•	Druhá etapa zriaďovania ESVČ je od prijatia rozhodnutia Rady po úplné fungovanie ESVČ. Prvá správa o stave by sa mala vypracovať v roku 2012.

•	Keď už bude ESVČ fungovať určitý čas naplno, malo by sa preskúmať jej fungovanie a organizácia, po čom by prípadne nasledovala revízia rozhodnutia. Toto preskúmanie by malo zahŕňať aj rozsah pôsobnosti ESVČ vrátane úlohy delegácií v konzulárnych veciach. Takéto preskúmanie by sa malo konať v roku 2014.

Správa vo svojom súhrne predstavuje usmernenia pre Vysokú predstaviteľku k procesu tvorby ESVČ, ako boli prediskutované v čase do zasadnutia Európskej rady 29. – 30. októbra 2009. Členské štáty však budú naďalej vstupovať do procesu riešenia otázok súvisiacich s ESVČ, ktoré neboli plne pokryté v októbrovej správe a ktoré môžu byť predmetom ďalších debát. Ide napr. o delegácie Únie, programovanie finančných nástrojov a personálne otázky ESVČ.

Ciele MZV SR a pripravované kroky vo vzťahu ku ESVČ

S najväčšou pravdepodobnosťou bude ESVČ formovaná postupne. Z politického hľadiska je však dôležité, aby členské štáty boli schopné zabezpečiť svoje zastúpenie v ESVČ od začiatku a zároveň boli pripravené ho postupne posilňovať.

Zástupcovia SR v ESVČ by mali byť diplomatmi MZV SR s perspektívou návratu do ústredia v Bratislave, čím by si SR mohla napĺňať aj národné zahraničnopolitické priority v rámci ESVČ a zároveň zabezpečiť skvalitnenie vlastnej diplomatickej služby rotáciou pracovníkov vracajúcich sa z ESVČ. Pri vytipovaní perspektívnych pracovníkov ESVČ za SR je možné preferovať oblasti špecifického záujmu a expertízy slovenskej diplomatickej služby (napr. západný Balkán, krajiny bývalého Sovietskeho zväzu a pod., kde by boli využiteľné aj znalosti miestnych jazykov). SR si zachová vplyv na formovanie európskej zahraničnej politiky, ak bude schopná do novej štruktúry vyslať vlastným možnostiam primeraný a kvalitne pripravený tím ľudí, a to aj do riadiacich pozícií ESVČ.

V súvislosti so zvolením Catherine Ashtonovej za Vysokú predstaviteľku Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a súčasným kreovaním ESVČ vytvára Odbor rozvoja ľudských zdrojov a Osobný úrad MZV SR databázu budúcich zástupcov slovenskej zahraničnej služby v ESVČ. Záujemcovia o prácu v ESVČ majú možnosť sa prihlásiť, predpokladá sa prax v slovenskej diplomatickej službe.
Stále zastúpenie SR pri EÚ v Bruseli pripravilo predbežný prehľad kritérií, ktoré budú kladené na budúcich pracovníkov ESVČ, pričom zohľadnilo členenie postov na nižšiu, strednú a vyššiu úroveň. Taktiež vyjadrilo svoju pripravenosť podporiť prípravu budúcich diplomatov pre prácu v ESVČ formou krátkej prípravnej stáže v Bruseli, alebo poskytnutím materiálov, vytipovaním lektorov a pod.

V súčasnosti je v príslušných útvaroch Generálneho sekretariátu Rady zo SR 5 osôb – 2 administrátori (1 v Policy planning Unit a 1 v útvare DG E) a 3 národní experti (vo Vojenskom štábe EÚ).
Nakoľko personál má byť v rovnakom postavení, je možné pretváranie postov národných expertov na stále posty administrátorov v ESVČ, avšak takýto krok bude z finančných dôvodov spojený s redukciou počtu miest. 

V súčasnej dobe je ďalší postup vo veci kreovania ESVČ najmä v rukách Vysokej predstaviteľky C. Ashtonovej, pod ktorej autoritou bude neskôr služba fungovať, MZV SR však vyvinie maximálne úsilie s cieľom zabezpečiť čo najsilnejšie zastúpenie SR v ESVČ tak, aby vytvorenie služby predstavovalo z hľadiska Slovenska aj z hľadiska fungovania Európskej únie maximálny možný prínos.

* * *