D ô v o d o v á  s p r á v a                          

     I.Všeobecná časť

     Daň z nehnuteľností  upravuje v súčasnosti zákon Slovenskej národnej rady č. 317/1992 Zb., ktorý nadobudol účinnosť 1. januára 1993. Medzičasom bol sedemkrát novelizovaný, naposledy v zákone č. 219/1999 Z.z. Návrh zákona, ktorým sa zaviedla daň z nehnuteľností, ako nový druh majetkovej dane, bol vypracovaný nadväzne na zákon o sústave daní, ktorý nadobudol účinnosť tiež 1. januára 1993. Podľa cit.zákona sa v súčasnosti zdaňujú pozemky a stavby na území Slovenskej republiky a od roku 1998 aj byty. Pri zdaňovaní sa vychádza z technických jednotiek a z polohy danej nehnuteľnosti.
    Zámery v oblastí daní predpokladajú posilnenie významu majetkových daní a to aj z hľadiska ich výnosov. Rovnaké ciele vyplývajú aj z pripravovanej reformy verejnej správy, ktorá naviac predpokladá aj výrazné posilnenie právomoci obcí, aj pri správe dane z nehnuteľností. Predložený návrh nového zákona o dani z nehnuteľností reaguje aj na všeobecne požiadavky praxe.
     Realizácia zámerov v oblasti zvýšenia výnosov z dane z nehnuteľností predpokladá prechod na zdaňovanie nehnuteľností na hodnotovom princípe, tak ako sa to uplatňuje aj v iných štátoch. Súčasný stav v evidencii nehnuteľností a absencia právnych i technických predpokladov určenia hodnoty všetkých nehnuteľností v rámci Slovenskej republiky však neumožňujú prijatie radikálnej zmeny a prechod na nový systém zdaňovania nehnuteľností bez doriešenia základných predpokladov t.j. bez presnej, časove aktualizovanej evidencie nehnuteľností a bez vytvorenia osobitných „ohodnocovacích“ orgánov alebo inštitúcií prípadne úradov. Z tohto hľadiska preto nie je prvoradá právna úprava zdaňovania, ale určenie základu dane. Časová i odborná náročnosť splnenia tejto úlohy vytvára priestor na postupný, etapovitý prechod na nový systém zdaňovania.
     V záujme prehľadnosti právnej úpravy a z dôvodu  navrhovaných nových vecných i racionálnych úprav v zdaňovaní nehnuteľností sa vypracoval nový zákon o dani z nehnuteľnosti.
     Predložený návrh zákona prináša niektoré nové prvky v zdaňovaní nehnuteľností, ktoré možno charakterizovať ako ďalší krok k dosiahnutiu konečného cieľa, ktorým je zdaňovanie na hodnotovom princípe.
     I keď návrh zákona vychádza z doterajších princípov zdaňovania nehnuteľností, tieto sa ďalej rozvíjajú a zdokonaľujú. Technické jednotky, poloha nehnuteľnosti v závislosti od počtu obyvateľov v obci a cena pôdy podľa bonity ako základné východiská zdaňovania nehnuteľností zostávajú síce zachované, ale v predloženom návrhu zákona sa ďalej podrobnejšie špecifikujú. Navrhujú sa niektoré vecné zmeny v zdaňovaní nehnuteľností, ako napríklad zdaňovanie pozemkov aj pod stavbami, zdaňovanie stavieb podľa podlahovej plochy vrátane podzemných častí stavieb, ujednotenie sadzieb dane za stavby slúžiace podnikaniu v akejkoľvek oblasti, úprava doterajších koeficientov podľa počtu obyvateľov s možnosťou ich zvýšenia alebo zníženia až o 20%, v záujme uplatnenia rovnakého režimu zdaňovania presun zdaňovania bytov do časti upravujúcej zdaňovanie stavieb, väčšia právomoc správcov dane aj pri určovaní konkrétnych sadzieb dane podľa miestnych podmienok, zúženie doterajších oslobodení a  úľav od dane vrátane skrátenia doby oslobodenia.
     Navrhuje sa racionalizácia pri výkone správy tejto dane o. i. aj v tom, že daňové priznania sa v prípade oslobodených nehnuteľností už nebudú každoročne predkladať. Zjednodušenie sa navrhuje aj pri určení základu dane z pozemkov pri ornej pôde, ktorý vychádza z  ich ceny  odvodenej od bonity vyjadrenej až 7-miestnym kódom uvedenej priamo v prílohe zákona. Túto prílohu vypracovalo vecne príslušné Ministerstvo pôdohospodárstva SR.
    V celej  konštrukcii predloženého návrhu zákona o dani z nehnuteľností sa raalizovali zmeny a úpravy, ktoré smerujú k jeho sprehľadneniu a zjednodušeniu.
     Z hľadiska finančného dopadu sa nadväzne na navrhované úpravy očakáva nárast príjmov rozpočtov obcí v porovnaní s rokom 1999, v ktorom výnos predstavoval 3,4 mld. Sk za celú Slovenskú republiku, pri uplatnení maximálnych zvýšení sadzieb dane i koeficientov správcami dane ročne približne o 1,6 mld. Sk. Daňové zaťaženie je výraznejšie pri zdaňovaní stavieb, čo vyjadruje aj približne 80% - ný podiel dane zo stavieb na očakávanom výnose.
     Návrh zákona nebude mať dopad na zamestnanosť a na tvorbu pracovných miest.
     Navrhovaná právna úprava je v súlade s medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná.
     Navrhovaný zákon negatívne neovplyvní štátny rozpočet a nevyžiada si zvýšenie počtu zamestnancov.
     Tento návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a nie je v rozpore s inými všeobecne záväznými právnymi predpismi.
      Návrh zákona bol predložený na prerokovanie v Rade hospodárskej a sociálnej dohody SR avšak podľa písomného oznámenia p.Mikloša, podpredsedu vlády SR z 29.septembra 2000 Konfederácia odborových zväzov z časových dôvodov nesúhlasila s jeho prerokovaním. 

                                                                

                                                                          

                                                                          2 

     II. O s o b i t n á  č a s ť

K § 1
      Navrhované úvodné ustanovenie určuje, že daň z nehnuteľností sa člení na daň z pozemkov a daň zo stavieb, pričom sa podľa tohto zákona budú daňou zo stavieb zdaňovať aj byty, nebytové priestory, spoločné časti a spoločné zariadenia bytových domov, čo je zmena oproti doterajšiemu právnemu stavu. Pojem nehnuteľnosti zákon osobitne nevymedzuje, vychádza sa zo všeobecných ustanovení Občianského zákonníka a stavebného zákona.

K § 2
      Navrhované ustanovenie vymedzuje predmet dane z pozemkov pozitívne i negatívne, tak ako to bolo doposiaľ. Sú to v zásade všetky pozemky na území Slovenskej republiky a to podľa druhového členenia uplatňovaného v zákone č.162/1995 Zb. o katastri nehnuteľností a o zápise vlastníckych a iných práv k nehnuteľnostiam, s výnimkou  trvalých trávnych porastov a stavebných pozemkov. Na účely tohto zákona sú stavebné pozemky v navrhovanom zákone osobitne vymedzené.
      Navrhuje sa vymedziť za stavebný pozemok len tú časť z celkovej výmery pozemku (parciel) uvedenej v rozhodnutí o umiestnení stavby alebo v stavebnom povolení, ktorá nie je zastavaná už existujúcou stavbou evidovanou v katastri nehnuteľností k prvému dňu zdaňovacieho obdobia.
           V rámci negatívneho vymedzenia predmetu dane sa navrhuje, aby predmetom dane z pozemkov neboli tie pozemky alebo ich časti, ktoré sú zastavané stavbami, ktoré nie sú predmetom dane zo stavieb podľa § 6 ods. 2 návrhu zákona napr. inžinierskymi stavbami, dočasnými stavbami staveniska, stavbami slúžiacimi na plnenie úloh obrany štátu a pod., ako aj časti pozemkov tvoriace jeden funkčný celok s týmito stavbami.

K § 3
      Navrhované ustanovenie oproti predchádzajúcej právnej úprave presnejšie definuje daňovníka dane z pozemkov. Pri určení daňovníka dane z pozemkov je rozhodujúci vlastnícky vzťah k pozemkom. Preto daňovníkom je v zásade vlastník pozemku, zapísaný v katastri nehnuteľností. Doterajšia prax však nasvedčuje tomu, že je potrebné riešiť priamo v zákone aj tie situácie, v ktorých vlastník využijúc svoje práva, prenechá pozemky do správy alebo nájmu inej osobe, prípadne, keď vlastník nie je známy. Navrhuje sa obdobne ako doposiaľ, aby daňovníkom dane z pozemkov bol aj správca pozemku vo vlastníctve štátu alebo obce zapísaný v katastri nehnuteľností.
      Keďže prenájom pozemkov je v poslednom období veľmi rozšírený spôsob úpravy vzťahov k pozemkom, navrhuje sa explicitne určiť, v ktorých prípadoch je daňovníkom dane z pozemkov nájomca.
                                                                          4
      Ak nie je možné určiť za daňovníka ani vlastníka pozemku, ani správcu alebo nájomcu, ponecháva sa v súlade so súčasne platným právnym stavom, daňovníkom ten, kto pozemky skutočne užíva.
      Platné znenie zákona o dani z nehnuteľností nerieši určenie daňovníka pri tých pozemkoch, ktoré boli vo vlastníctve ( spoluvlastníctve) fyzickej osoby, ktorá zomrela a dedičské konanie nie je k prvému dňu zdaňovacieho obdobia ešte ukončené. Aby aj po dobu dedičského konania, ktoré trvá aj niekoľko rokov boli nehnuteľnosti vo vlastníctve poručiteľa zdaňované, navrhuje sa, aby až do právoplatného ukončenia konania o dedičstve, bol daňovníkom jeden z účastníkov dedičského konania na základe ich dohody, inak daňovníka určí správca dane.
      Pri spoluvlastníctve pozemkov naďalej zostávajú daňovníkmi dane z pozemkov  spoluvlastníci v rozsahu svojho spoluvlastníckeho podielu. Ak sa dohodnú, daňovníkom dane z pozemkov je jeden z nich a ostatní spoluvlastníci za daň ručia spoločne a nerozdielne.

K § 4
     Základ dane z pozemkov je pri pozemkoch, ktoré sú v katastri nehnuteľností zapísané ako orná pôda, chmeľnice, vinice a ovocné sady určená v prílohe tohto zákona. Doposiaľ bola cena týchto pozemkov uvedená v prílohe vyhlášky Ministerstva financií SR k zákonu o dani z nehnuteľností a bola odvodená od 5-miestneho kódu bonitovaných pôdno-ekologických jednotiek. Ministerstvo pôdohospodárstva SR spracovalo presnejšiu špecifikáciu podľa 7-miestneho znaku bonity, čo predstavuje presnejšie určenie ceny pozemkov v jednotlivých oblastiach. Pri lesných pozemkoch, na ktorých sú hospodárske lesy, vodných plochách využívaných na chov rýb, iných živočíchov a na pestovanie rastlín, je základom dane tak ako doposiaľ cena podľa vyhlášky Miniterstva financií SR č.465/1991 Zb. o cenách stavieb, pozemkov, trvalých porastov, úhradách za zriadenie práva osobného užívania pozemkov a náhradách za dočasné užívanie pozemkov v znení neskorších predpisov.
     Základom dane z pozemkov, ktoré sú zapísané v katastri ako záhrady, zastavané plochy a nádvoria, pri stavebných pozemkoch a ostatných plochách je skutočná výmera pozemkov v m2.

K § 5
      Doterajší spôsob určenia sadzieb dane z pozemkov sa nemení. Pre pozemky, ktorých základom dane je cena, sú sadzby dane z pozemkov určené percentom a pri pozemkoch, v ktorých je základom dane výmera, je určená pevná sadzba dane za každý aj začatý m2 pozemku. Navrhuje sa osobitne riešiť zdaňovanie pozemkov, ktoré sa stanú dočasne stavebnými pozemkami a to tak, že pri taxatívne vymenovaných stavbách až do právoplatnosti kolaudačného rozhodnutia sa neuplatní sadzba dane z pozemkov určená za stavebné pozemky.  
     V záujme objektívneho zohľadnenia miestnych podmienok navrhuje sa, aby správcovia dane mohli sadzby dane znížiť alebo zvýšiť, a to až o 50%, resp. pri záhradách, zastavaných plochách a nádvoriach, pri stavebných pozemkoch a ostatných plochách zvýšiť až o 100 %.
                                                                          5       
K § 6
      V navrhovanom ustanovení sa vymedzuje predmet dane zo stavieb, ktorý zahŕňa všetky stavby na území Slovenskej republiky, ktoré boli skolaudované a kolaudačné rozhodnutie nadobudlo  právoplatnosť,  ďalej  stavby,  na ktoré  kolaudačné  rozhodnutie  sa   nevydalo  z                                                                                 
akéhokoľvek dôvodu, ale  stavby  kolaudácii  podliehajú a sú užívané.  Na rozdiel od  súčasne platného právneho stavu zákon priamo nedefinuje stavbu, ale pri jej vymedzení sa odkazuje na novelu stavebného zákona, podľa ktorej stavbou je stavebná konštrukcia postavená stavebnými prácami zo stavebných výrobkov, ktorá je pevne spojená so zemou alebo jej osadenie vyžaduje úpravu podkladu. Predmetom dane zo stavieb sú aj byty, ktoré boli doposiaľ zdaňované daňou z bytov, ako aj nebytové priestory v bytovom dome a spoločné časti a spoločné zariadenia bytového domu, ak sa využívajú na podnikanie alebo sa prenajímajú.
      Zákon taxatívne vymenúva i tie stavby, ktoré nie sú predmetom dane zo stavieb. Doterajšie aplikačné problémy odstráni čiastočne novela stavebného zákona, ktorá pod súhrnným názvom inžinierskych stavieb zahŕňa stavby dopravnej infraštruktúry, ktorými sú diaľnice, cesty, miestne a účelové komunikácie, nábrežia, chodníky a nekryté parkoviská,  železničné, lanové a iné dráhy, vzletové dráhy, pristávacie dráhy a rolovacie dráhy letísk, mosty, nadjazdy, tunely, nadchody a podchody, prístavy, plavebné kanály a komory, úpravy tokov, priehrady a ochranné hrádze a závlahové a melioračné sústavy.
      Navrhuje sa tiež, aby stavby zariadení staveniska z dôvodu ich dočasnosti ako i prístrešky (napr. nad kontajnermi pre odpad) a žumpy, ktoré sa nachádzajú na pozemku patriacom k stavbe, neboli predmetom dane.
     Stavby slúžiace na zabezpečovanie verejnej dopravy (budova železničnej stanice, autobusovej stanice a pod.) nie sú, tak ako doteraz, predmetom dane. Ak sa však takáto stavba alebo jej časť prenajme na účely podnikania, stáva sa predmetom dane zo stavieb.
      Podľa návrhu nie sú predmetom dane zo stavieb ani stavby slúžiace na plnenie úloh obrany štátu, ktoré sú v správe alebo v nájme rozpočtovej organizácie alebo príspevkovej organizácie v pôsobnosti Ministerstva obrany Slovenskej republiky, Ministerstva vnútra Slovenskej republiky a Správy štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky tiež pod podmienkou, že sa nevyužívajú na podnikanie prípadne prenájom.

K § 7
     Tak, ako doposiaľ, daňovníkom dane zo stavieb je vlastník stavby, bytu a nebytového priestoru.
     Daňovníkom dane zo stavieb je aj naďalej správca stavby vo vlastníctve štátu alebo obce.
     Rozširuje sa okruh prípadov, v ktorých je daňovníkom dane zo stavieb nájomca. Nájomca je daňovníkom dane zo stavieb aj pri prenájme stavieb spravovaných Slovenským pozemkovým fondom, Správou štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky a vo vlastníctve  Fondu národného majetku SR, s výnimkou bytových a rodinných domov. Navrhuje sa tiež, aby v prípade stavieb vo vlastníctve obce daňovníkom dane zo stavieb bol nájomca, čo sa však nevzťahuje na nájomcov v bytových a rodinných domov.
     Ak nie je možné určiť daňovníka ani vlastníka stavby, ani správcu alebo nájomcu, je ním ten, kto stavby skutočne užíva.
                                                                          6  
      V tomto zákone sa tiež navrhuje, aby v prípade smrti vlastníka stavby, bytu alebo nebytového priestoru, ktorý bol daňovníkom tejto dane, bol až do právoplatného ukončenia konania o dedičstve daňovníkom ten, koho na základe dohody určia účastníci dedičského konania a ak sa nedohodnú, ten koho určí správca dane.
      Pri  spoluvlastníctve  stavby, bytu,  obdobne ako pri pozemkoch,sú daňovníkmi tejto dane spoluvlastníci podľa výšky svojho spoluvlastníckeho podielu. Ak sa dohodnú, daňovníkom dane zo stavieb je jeden z nich a ostatní spoluvlastníci spoločne a nerozdielne za daň ručia.

K § 8
      Za základ dane zo stavieb sa navrhuje určiť, na rozdiel od súčasne platnej právnej úpravy, podlahovú plochu stavby. Túto zmenu vyžiadal súčasný trend v stavebníctve, v ktorom prevláda výstavba viacúčelových stavieb, t.j. stavieb, ktoré slúžia na bývanie i podnikanie súčasne a tiež požiadavka dosiahnutia rovnakého daňového zaťaženia stavieb využívaných na rôzne účely v porovnaní s daňovým zaťažením stavieb využívaných na jeden účel.
      Výnimkou z tohto pravidla je len rodinný dom a drobné stavby, ktoré tvoria doplnkovú funkciu k rodinnému domu, kde sa navrhuje ponechať základ dane zastavanú plochu. Ak sa rodinný dom bude využívať na viac účelov (s výnimkou garážovania), základom dane bude podlahová plocha, tak ako pri iných "viacúčelových " stavbách.

K § 9
      Sadzby dane zo stavieb sa v porovnaní s platnou právnou úpravou nezmenili s výnimkou tzv. podnikateľských stavieb, ktoré sa určením 5 Sk sadzby  ujednotili.
     Pri rodinných domoch využívaných výlučne na bývanie ostáva zachovaná sadzba dane 1 Sk/m, 2) pričom sa zachová zohľadňovanie podlažnosti a sadzba dane sa zvyšuje, tak ako doposiaľ, o 0,75 Sk za ďalšie nadzemné podlažie. Rovnaký postup sa navrhuje aj pri podzemných podlažiach, ktoré doposiaľ nepodliehali zdaneniu.
      Obdobne sa navrhuje sadzba dane 1 Sk za m2 podlahovej plochy bytov bez ohľadu na to, v akých stavbách budú.
      Sadzba dane za stavby na individuálnu rekreáciu a samostatne stojace garáže sa nemení. Medzi stavby na individuálnu rekreáciu sa však zaraďujú aj rodinné domy nevyužívané na trvalé bývanie v súlade s požiadavkou správcov dane.
      V záujme posilnenia právomoci správcov dane, ktorí každoročne určujú konkrétnu sadzbu dane zo stavieb na príslušné zdaňovacie obdobie sa navrhuje, aby zákonom určené sadzby dane správca dane podľa miestnych podmienok znížil až o 50%  alebo zvýšil až o 150 %.

K   § 10
      V tomto ustanovení je určený rozsah vecného a osobného oslobodenia od dane z pozemkov a dane zo stavieb, ktoré sa so zreteľom na predmet úpravy zaradilo do spoločných ustanovení navrhovaného zákona.

                                                                          7

      Rozsah oslobodení sa oproti predchádzajúcemu právnemu stavu prehodnotil a vypustili sa tie, ktoré sa od účinnosti zákona č.317/1992 Zb. stali neaktuálne.V zásade však zostáva zachované oslobodenie nehnuteľností vo vlastníctve štátu a obcí, stavby ktoré neboli zriadené za účelom vykonávania podnikateľskej činnosti, ako aj pozemky, ktoré sa z hľadiska celospoločenského významu nemajú využívať na podnikanie.
      Oslobodené naďalej zostávajú byty, skolaudované rodinné domy, bytové domy vrátené podľa  reštitučných  zákonov,  bytové  a  rodinné  domy  v   pamiatkových   rezerváciach  a  v                                                                                  
pamiatkových zónach, s tým že doba oslobodenia sa zjednotila na obdobie 5 rokov. Upresňuje sa zároveň začiatok plynutia tejto doby. 
      Oslobodenie od dane z pozemkov a dane zo stavieb zaniká v  celom zdaňovacom období, v ktorom sa pozemky, stavby, byty alebo ich časti využívajú na podnikanie alebo ak sa nehnuteľnosti prenajímajú a to aj vtedy, keď sú tieto činnosti vykonávané iba časť zdaňovacieho odbobia. Tento princíp sa vzťahuje iba na niektoré nehnuteľnosti.
      Osobitný režim platný aj súčasne pri rodinných domoch, nadstavbách a prístavbách rodinných domov sa zachováva a oslobodenie zaniká v celom zdaňovacom období na celú stavbu a to aj vtedy, keď sa na podnikanie alebo na prenájom využíva len časť týchto stavieb a  len časť roka.

K § 11
      Diferencované zdaňovanie nehnuteľností v rámci Slovenskej republiky a priblíženie súčasnej úrovne dane z nehnuteľností k ich reálnej hodnote sú dôvodom na ponechanie koeficientov na prenásobenie sadzieb dane podľa počtu obyvateľov. Poloha nehnuteľnosti veľmi výrazne ovplyvňuje jej hodnotu.
      Navrhuje sa zaviesť nový koeficient aj pre obce do 500 obyvateľov, ktorých je približne 1 200 z celkového počtu 2913 obcí. Kúpeľné miesto, v ktorom sa sadzby dane násobia takým koeficientom ako v okresných mestách,  určuje zákon o zdravotnej starostlivosti.
      V navrhovanom ustanovení sa rozširuje splnomocnenie pre správcov dane, podľa ktorého môžu zákonom určený koeficient, ktorým sa násobia ročné sadzby dane z pozemkov a dane zo stavieb znížiť alebo zvýšiť až o 20 % a to pre nehnuteľnosti na celom území obce alebo aj len v jednotlivej časti obce.                                                                                                                                                           

K § 12
      Toto ustanovenie vymedzuje, tak ako doposiaľ, druhy nehnuteľností, osoby a podmienky, za ktorých môže správca dane poskytnúť úľavu z dane z pozemkov alebo z dane zo stavieb.
      Ide o tie pozemky, ktorých hospodárske využitie je sťažené, ďalej o tie nehnuteľností, ktorých vlastníkmi sú občania, ktorí sú v hmotnej a sociálnej núdzi, sú starší ako 70 rokov a zdravotne postihnutí, ak nehnuteľnosti slúžia výhradne na ich osobnú potrebu.
      Navrhuje sa tiež ponechať úľavu z dane zo stavieb pre tie stavby, ktoré zlepšujú stav životného prostredia.

                                                                          8

K § 13
     Navrhovaným ustanovením sa ponecháva správcovi dane možnosť určiť  sadzby dane z pozemkov, sadzby dane zo stavieb, koeficienty na ich prenásobenie vrátane ich prípadných úprav, ako aj úľavy z dane z nehnuteľností vo všeobecnom záväznom nariadení obce, ktorého formálne náležitosti prijatia upravuje zákon o obecnom zriadení.                                                                           
      Navrhuje sa, aby v prípadoch, v ktorých obec na príslušné zdaňovacie obdobie upraví sadzby dane z nehnuteľností a koeficienty v rozpore s týmto zákonom, platili tie sadzby dane z nehnuteľností a tie koeficienty, ktoré sú určené v zákone.
     Podľa predloženého návrhu sa nevyžaduje každoročné vypracovanie a schvaľovanie všeobecne záväzného nariadenia obce o dani z nehnuteľností.

K § 14
       Navrhované ustanovenie určuje príslušnosť na vykonávanie správy dane z nehnuteľností, ktoré, tak ako doposiaľ, bude vykonávať obec v územnom obvode, v ktorom sa nehnuteľnosť nachádza.
      Novo sa priamo v tomto zákone určuje rozpočtové určenie výnosu dane z nehnuteľností. Daň z nehnuteľností bude v celosti príjmom rozpočtu miestne príslušného správcu dane. V Bratislave  správu tejto dane budú vykonávať mestské časti.

K § 15
      Zdaňovacím obdobím, tak ako doposiaľ, sa navrhuje kalendárny rok, pričom rozhodujúce skutočnosti sa budú posudzovať k prvému dňu príslušného zdaňovacieho obdobia, kedy vzniká alebo zaniká daňová povinnosť. Na zmeny vlastníckych práv, prípadne predmetu zdanenia, ktoré vzniknú alebo zaniknú v priebehu zdaňovacieho obdobia, sa nebude, tak ako doteraz, prihliadať.
      Výnimkou bude len začatie podnikania v priebehu roka na pozemkoch alebo v stavbách oslobodených od dane, kedy oslobodenie zanikne na celé zdaňovacie obdobie.
                                                               
K § 16
      Podľa tohto ustanovenia je daňovník povinný podať daňové priznanie na príslušné zdaňovacie obdobie správcovi dane do 31.januára  zdaňovacieho obdobia.
      Daňovníkovi sa ukladá povinnosť uviesť v daňovom priznaní všetky požadované údaje a daň z nehnuteľností si sám vypočítať a pravdivosť a správnosť údajov potvrdiť svojim podpisom.
     Za oneskorené podanie daňového priznania, na rozdiel od platnej právnej úpravy, je určená fakultatívnosť uloženia sankcie. Správca dane môže uložiť za každé zdaňovacie obdobie, za ktoré sa daňové priznanie nepodalo pokutu, a to fyzickej osobe najviac 500 Sk a právnickej osobe najviac 5000 Sk.
      Pri spoluvlastníctve nehnuteľnosti sa pripúšťa dohoda spoluvlastníkov aj na podanie jedného daňového priznania.

                                                                          9
      V súlade s platným právnym stavom daňovník uplatňuje nárok na oslobodenie od dane v daňovom priznaní. Ak tak neurobí, oslobodenie od dane za príslušné zdaňovacie obdobie zaniká a daňovník platí daň.
                                                                          
K § 17
      Toto ustanovenie rieši osobitne spôsob zaokrúhľovania. Základ dane  pri pozemkoch sa navrhuje zaokrúhliť tak ako doposiaľ na celé 100 Sk nadol. Sadzba dane z pozemkov a dane zo stavieb prenásobená koeficientom určeným v závislosti od počtu obyvateľov sa zaokrúhľuje na desatiny nadol. Daň a vyrubené penále sa navrhuje zaokrúhľovať na celé Sk nadol.

K § 18

      V navrhovanom ustanovení sa upravuje postup pri vyrubovaní dane a určuje sa splatnosť dane.
      V súlade s doterajším právnym stavom sa navrhuje ponechať termín splatnosti dane v prípade, ak ide o jednu splátku, a to do 31. marca zdaňovacieho obdobia u fyzickej osoby do 1000 Sk a u právnickej osoby do 10 000 Sk.
      Ak daň prevyšuje uvedené sumy ponecháva sa splatnosť v štyroch rovnakých splátkach.
      Navrhuje sa, aby správca dane vyruboval platobným výmerom daň každoročne do 15.marca zdaňovacieho obdobia, pri zániku oslobodenia  v priebehu roka a v prípade, že vznikne nedoplatok dane.   
       Z racionálnych dôvodov sa navrhuje, aby sa daň nevyrubovala do 100 Sk vrátane.
     
K § 19
      Navrhované ustanovenie určuje sumu penále za oneskorene alebo v nesprávnej sume zaplatenú daň (splátky dane) a spôsob výpočtu. Na rozdiel od doterajšej právnej úpravy, návrh zákona určuje aj maximálnu sumu penále, ktorú môže správca dane vyrubiť za príslušné zdaňovacie obdobie.
        Navrhuje sa tiež, aby penále správca dane vyruboval za každé zdaňovacie obdobie osobitne. Lehota na vyrubenie penále sa predlžuje na 5 rokov v súlade so všeobecnou úpravou procesného predpisu.

K § 20
      Navrhované ustanovenie preberá z platnej právnej úpravy ustanovenie, podľa ktorého sa                                                                                                                                                                                                                                                                               vo veciach dane z nehnuteľností postupuje podľa zákona č.511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov, ak nie je v tomto zákone určené inak.

                                                                          10
  
K § 21
      Navrhované ustanovenie upravuje, že naďalej kontrolu u správcov dane vykonáva Ústredné daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky.
      Na postup pri vykonávaní kontroly sa vzťahujú ustanovenia zákona č.10/1996 Z.z. o kontrole v štátnej správe vrátane možnosti ukladania poriadkových pokút.

K § 22
        Návrh zákona umožňuje správcom dane v zdaňovacom období znížiť alebo odpustiť daň z dôvodu tvrdosti zákona v prípade živelných pohrôm a mimoriadných udalostí.    
       Navrhuje sa tiež, aby v odôvodnených prípadoch mohol správca dane daňovníkovi znížiť alebo odpustiť daň, pokutu a príslušné penále.

K § 23
       Navrhované prechodné a záverečné ustanovenia ukladajú daňovníkom povinnosť podať podľa tohto zákona daňové priznanie do 31.januára 2002 okrem tých daňovníkov, ktorým oslobodenie od dane zostáva aj po tomto dátume v platnosti. Súčasne ustanovuje, že oslobodenia ako aj úľavy na dani, ktoré boli poskytnuté pred 1. januárom 2002 zostávajú v platnosti do ukončenia lehoty na oslobodenie.

K § 24
      V tomto paragrafe sa určuje že, na začaté daňové konania, ktoré neboli ukončené do 31.decembra 2001, sa vzťahujú doterajšie predpisy s tým, že v Bratislave a v Košiciach daňové konania ukončia podľa doterajších predpisov mestské časti. 
 
K § 25
      Ide o zrušovacie ustanovenie, v ktorom sa rušia doterajšie právne predpisy upravujúce daň z nehnuteľností.

K § 26
      Účinnosť zákona sa navrhuje od 1. januára 2002.