Správa o začatí prístupových rozhovorov Slovenskej republiky o členstve v Organizácii Severoatlantickej zmluvy

Po rozhodnutí Organizácie Severoatlantickej zmluvy (ďalej len „NATO“) pozvať sedem ašpirantských krajín (Bulharsko, Estónsko, Litva, Lotyšsko, Rumunsko, Slovensko a Slovinsko) na začatie prístupových rozhovorov o členstve v NATO, generálny tajomník NATO lord Robertson listom vyzval tieto krajiny k formálnemu potvrdeniu svojho záujmu prijať pozvanie na začatie prístupových rozhovorov. Minister zahraničných vecí SR Eduard Kukan dňa 25. novembra 2002 v mene vlády Slovenskej republiky prijal pozvanie na začatie prístupových rozhovorov SR s NATO o členstve v Aliancii a potvrdil pripravenosť krajiny prevziať na seba všetky záväzky a povinnosti, ktoré z členstva v NATO vyplývajú.

Cieľom prístupových rozhovorov je potvrdiť ochotu a schopnosť pozvanej krajiny prevziať na seba politické a vojenské povinnosti a záväzky vyplývajúce z Washingtonskej zmluvy a Štúdie NATO o rozširovaní Aliancie. Prístupové rozhovory v dvoch kolách sa budú uskutočňovať individuálne s každou pozvanou ašpirantskou krajinou NATO v priebehu decembra 2002 a januára 2003. Ukončené by mali byť do marca 2003 s cieľom podpísať jednotlivé Prístupové protokoly pozvaných ašpirantov veľvyslancami členských štátov NATO v Bruseli. Prístupové rozhovory zo strany NATO bude viesť námestník generálneho tajomníka NATO pre politické otázky Günther Altenburg. 

Prístupový proces vychádza z článku č. 10 Severoatlantickej zmluvy: „Zmluvné strany môžu na základe jednomyseľného súhlasu vyzvať akýkoľvek iný európsky štát, ktorý je schopný napomáhať rozvoju zásad tejto zmluvy a prispieť k bezpečnosti severoatlantickej oblasti, aby pristúpil k tejto zmluve. Od podpísania Severoatlantickej zmluvy v r. 1949 sa už sedem krajín pripojilo k 12 počiatočným signatárom. Česká republika, Maďarsko a Poľsko vstúpili do Aliancie v marci 1999 po pozvaní predloženom na madridskom summite v roku 1997. Ich prístupové rozhovory vychádzali z povinností a záväzkov stanovených vo Washingtonskej zmluvy ako aj Štúdie o rozširovaní NATO, ktorú Aliancia schválila v r. 1995 s cieľom stanoviť základný politický rámec a prístup NATO k pozývaniu nových členov.

Proces prijímania SR a ostatných šiestich ašpirantov bude formálne podobný procesu troch nových členov v rokoch 1997 - 1999. Aliancia s každou jednou pozvanou ašpirantskou krajinou bude viesť individuálne rozhovory, ktoré nemajú charakter rokovaní, ale cieľom je prediskutovať a potvrdiť záujem, ochotu a schopnosť ašpirantskej krajiny prevziať na seba záväzky a povinnosti vyplývajúce z členstva v NATO. Prístupové rozhovory budú intenzívnejšie (2 kolá), ako tomu bolo v prípade pozvania ČR, Poľska a Maďarska (5 kôl) z dôvodu už trojročnej prípravy pozvaných ašpirantov na členstvo v NATO prostredníctvom Akčného plánu pre členstvo v Aliancii (MAP). Na rozhovoroch sa bude formou diskusie prechádzať súborom otázok z jednotlivých piatich oblastí, ktoré vychádzajú z Akčného plánu pre členstvo v Aliancii, Washingtonskej zmluvy a Štúdie o rozširovaní NATO: politicko-ekonomické otázky, obranno-vojenské otázky, otázky zdrojov a účasti v štruktúrach Aliancie, otázky bezpečnosti a právne otázky.

Od ašpirantských krajín sa očakáva formálne potvrdenie:

záväzky vychádzajúce z Washingtonskej zmluvy:
•	viery v ciele a zásady Charty OSN a túžby žiť v mieri so všetkými národmi a všetkými vládami;
•	odhodlania hájiť slobodu, spoločné dedičstvo a kultúru svojich národov, založenú na zásadách demokracie, slobody jednotlivca a právneho poriadku;
•	záväzku podporovania stability a blahobytu národov v severoatlantickej oblasti;
•	záväzku spojiť úsilie o kolektívnu obranu a o zachovanie mieru a bezpečnosti;
•	záväzku riešenia akýkoľvek medzinárodných sporov mierovými prostriedkami tak, aby nebol ohrozený medzinárodný mier, bezpečnosť a spravodlivosť;
•	záväzku zdržania sa vo svojich medzinárodných vzťahoch hrozby silou alebo použitia sily akýmkoľvek spôsobom nezlúčiteľným s cieľmi OSN;
•	záväzku prispievať k ďalšiemu rozvoju mierových a priateľských medzinárodných vzťahov posilňovaním svojich slobodných inštitúcií a vytváraním podmienok pre stabilitu a blahobyt;
•	záväzku udržiavania a rozvíjania svojej individuálnej a kolektívnej schopnosti odolávať ozbrojenému útoku;
•	záväzku spoločného konzultovania vždy, keď podľa názoru akéhokoľvek spojenca bude ohrozená územná celistvosť, politická nezávislosť alebo bezpečnosť akéhokoľvek spojenca;

záväzky vychádzajúce zo Štúdie o rozširovaní NATO:
•	podriadenia sa základným princípom Washingtonskej zmluvy;
•	akceptovania NATO ako spoločenstva krajín spojených kolektívnou obranou a ochranou mieru a bezpečnosti, kde každá krajina prispieva k bezpečnosti a obrane a všetci spojenci majú z toho úžitok;
•	oddanosti princípom, cieľom a záväzkom vychádzajúcim z partnerstva NATO a Partnerstva pre mier;
•	oddanosti v dobrej viere budovať konsenzus v rámci Aliancie;
•	záväzku plne sa účastniť konzultácií v Aliancii a rozhodovacieho procesu o politických a bezpečnostných otázkach záujmu NATO;
•	záväzku vytvoriť stálu delegáciu v ústredí NATO;
•	záväzku vytvoriť príslušné vojenské zastúpenie vo vojenských štruktúrach NATO a vyslať zástupcov do medzinárodných civilných aj vojenských štruktúr a agentúr NATO;
•	záväzku prispievať do rozpočtov Aliancie na základe dohodnutej percentuálnej výške;
•	záväzku vymieňať si spravodajské informácie;
•	záväzku rešpektovať normy a princípy OBSE vrátane riešenia etnických sporov, externých územných sporov alebo vnútorných právnych sporov mierovými prostriedkami;
•	záväzku podporovať stabilitu a prosperitu ekonomickou slobodou, sociálnou spravodlivosťou a environmentálnou zodpovednosťou;
•	záväzku demokratickej a civilnej kontroly ozbrojených síl;
•	záväzku zdieľať úlohy, riziká, zodpovednosti, výhody a nevýhody spoločnej bezpečnosti a kolektívnej obrany;
•	dodržiavania stratégie Aliancie stanovenej v Strategickej koncepcii NATO a následných dokumentov Aliancie;
•	záväzku sledovania štandardizácie a interoperability v NATO;
•	schopnosti vojensky prispievať do kolektívnej obrany Aliancie a nových misií NATO;

záväzky vychádzajúce z Akčného plánu pre členstvo v NATO:
•	záväzku účastniť sa, podľa možností, na kolektívnom obrannom plánovaní Aliancie;
•	schopnosti podpísať a ratifikovať základné právne dokumenty NATO;
•	schopnosti zabezpečiť ochranu utajovaných skutočností NATO.

Prvé kolo prístupových rozhovorov SR s NATO bude dňa 9. decembra 2002, kde sa SR bude vyjadrovať k záväzkom z oblasti politicko-ekonomickej a obranno-vojenskej. Druhé kolo sa uskutoční dňa 16. decembra 2002, kde predmetom rozhovorov budú otázky zdrojov, účasti SR na práci Aliancie a v štruktúrach Aliancie, otázky ochrany utajovaných skutočností NATO a právne otázky spojené s pristúpením SR ku základným právnym dokumentom NATO. V prípade, že Aliancia už na 2. kole prístupových rozhovorov bude od SR požadovať vyjadrenie k stanovenej výške percentuálneho príspevku SR do rozpočtov NATO (civilný rozpočet, vojenský rozpočet a rozpočet programu bezpečnostných investícií), MZV SR pripraví na rozhodnutie vlády osobitný materiál k výške príspevku SR do rozpočtov NATO.

	Delegáciu SR na oboch kolách prístupových rozhovoroch bude v zmysle poverenia vlády SR z 13. novembra 2002 viesť štátny tajomník MZV SR I. Korčok. Delegácia na prvom kole prístupových rozhovorov bude zložená zo zástupcov MZV SR a MO SR. Pri druhom kole rozhovorov bude delegácia doplnená aj o zástupcov MF SR, NBÚ a ďalších štátnych orgánov podľa potreby.