Dôvodová správa

A. Všeobecná časť

Návrh nariadenia vlády Slovenskej republiky, ktorým sa mení nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 87/1995 Z. z., ktorým sa vykonávajú niektoré ustanovenia Občianskeho zákonníka sa predkladá na základe Plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2008 v súvislosti so zavedením eura ako zákonného platidla v Slovenskej republike.

V nadväznosti na  zákon  č. 659/2007 Z. z. o zavedení meny euro v Slovenskej republike a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „generálny zákon“) Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky vypracovalo návrh nariadenia vlády Slovenskej republiky, ktorým sa mení nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 87/1995 Z. z., ktorým sa vykonávajú niektoré ustanovenia Občianskeho zákonníka. 

Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky zvolilo pri príprave a predložení návrhu nariadenia postoj, ktorý spočíval v snahe uviesť presné prepočty a zaokrúhlenia jednotlivých peňažných súm. Nevyhnutná bola preto vedomosť o určenom a zverejnenom oficiálnom konverznom kurze. Až následne po vykonaní premeny konkrétnych súm vyjadrených v slovenských korunách na menu euro v zmysle pravidiel generálneho zákona sa navrhuje predložiť návrh nariadenia do medzirezortného pripomienkového konania. Vyššie uvedený postup bol zvolený najmä s cieľom umožniť pripomienkujúcim subjektom vyjadriť sa k správnosti samotnej premeny uvádzaných súm.

Cieľom zmien je v oblasti úpravy úrokov z omeškania zjednotenie právnej úpravy týkajúcej sa výšky úrokov z omeškania v občianskoprávnych vzťahoch a v obchodno-právnych vzťahoch s tým rozdielom, že v obchodno-právnych vzťahoch bude favorizovaná dohoda o výške úrokov. Ak by dlžníkom bol spotrebiteľ, ktorý dohodol obchodné právo (§ 262 ods. 1 Obchodného zákonníka), výška úrokov z omeškania bude čerpať svoj základ obligatórne v občianskoprávnej úprave.  

Návrh nariadenia reaguje na zmenu § 369 Obchodného zákonníka, ktorý s navrhovanou účinnosťou 15. januára 2009, zjednocuje uplatňovanie a výpočet úrokov z omeškania s predpismi občianskeho práva. Keďže je detailná úprava obsiahnutá práve v nariadení vlády Slovenskej republiky č. 87/1995 Z. z., bolo nevyhnutné pristúpiť k novelizácii. 

Návrh nariadenia je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, Občianskym zákonníkom, s medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, s  právom Európskych spoločenstiev a Európskej únie ako aj s ustanoveniami generálneho zákona.

Návrh nariadenia vlády Slovenskej republiky nebude mať dopad na štátny rozpočet, rozpočty obcí alebo rozpočty vyšších územných celkov a nezakladá nároky na pracovné sily a organizačné zabezpečenie. Materiál nemá finančný, ekonomický, environmentálny vplyv, ani vplyv na zamestnanosť a podnikateľské prostredie.

    DOLOŽKA ZLUČITEĽNOSTI
návrhu nariadenia vlády Slovenskej republiky s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1.	Predkladateľ právneho predpisu: 
Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky
2.	Názov návrhu právneho predpisu:
Návrh nariadenia vlády Slovenskej republiky, ktorým sa mení nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 87/1995 Z. z., ktorým sa vykonávajú niektoré ustanovenia Občianskeho zákonníka
3.	Problematika návrhu právneho predpisu:
a)	je upravená v práve Európskych spoločenstiev:
–	v primárnom práve:
–	v čl.4 ods.2, čl.8, čl.101, čl.102, čl.105 až124 a čl.249 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v platnom znení (Ú.v.EÚ C321E, 29.12.2006),
–	v Protokole (č.18) o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky v platnom znení,
–	v Protokole (č.21) o kritériách konvergencie podľa článku121 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva.
–	v sekundárnom práve:
–	v nariadení Rady (ES) č. 3603/93 z 13. decembra 1993, ktorým sa stanovujú              definície na uplatňovanie zákazov uvedené v článkoch 104 a 104b ods. 1 zmluvy (Ú. v. ES L 332, 31. 12. 1993; Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, kap.10/zv. 01), 
–	v nariadení Rady (ES) č. 3604/93 z 13. decembra 1993, ktorým sa stanovujú definície na uplatňovanie zákazu zvýhodneného prístupu, uvedeného v článku?104a zmluvy (Ú. v. ES L 332, 31. 12. 1993; Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, kap.10/zv. 01),
–	v nariadení Rady (ES) č.1103/97 zo 17.júna 1997 o určitých ustanoveniach týkajúcich sa zavedenia eura v platnom znení (Ú.v.ES L162, 19.6.1997; Mimoriadne vydanie Ú.v.EÚ, kap.10/zv.01),
–	v nariadení Rady (ES) č.974/98 z 3.mája 1998 o zavedení eura v platnom znení (Ú.v.ES L139, 11.5.1998; Mimoriadne vydanie Ú.v.EÚ, kap.10/zv.01),
– v nariadení Rady (ES) č.975/98 z 3.mája 1998 o nominálnych hodnotách a technických špecifikáciách euromincí určených do obehu v platnom znení (Ú.v.ES L 139, 11.5.1998; Mimoriadne vydanie Ú.v.EÚ, kap.10/zv.01),
– v rozhodnutí Rady (ES) č. 98/415/ES z 29. júna 1998 o poradení sa vnútroštátnych orgánov s Európskou centrálnou bankou ohľadom návrhov právnych predpisov (Ú.v. ES L 189, 3.7.1998; Mimoriadne vydanie Ú.v. EÚ, kap.10/zv. 01; korigendum Ú. v. EÚ L 234, 29.8.2006),
– v nariadení Rady (ES) č. 2866/98 z 31. decembra 1998 o výmenných kurzoch medzi eurom a menami členských štátov zavádzajúcich euro v platnom znení (Ú. v. ES L 359, 31. 12 1998); 
– v nariadení Rady (ES) č. 693/2008 z 8. júla 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 974/98, pokiaľ ide o zavedenie eura na Slovensku (Ú. v. EU L 195, 24. júla 2008),
– v nariadení Rady (ES) č. 694/2008 z 8. júla 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2866/98, pokiaľ ide o prevodný kurz eura pre Slovensko (Ú. v. EU L 195, 24. júla 2008), k. 
– v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách, (Ú.v.ES L 200, 8.8.2000; Mimoriadne vydanie Ú.v.ES, kap.17/zv.01),

b)	je upravená v práve Európskej únie:
–	v primárnom práve:
–	v čl.1 ods.1 Zmluvy o pristúpení Slovenskej republiky k Európskej únii a čl.2 pripojeného aktu o podmienkach pristúpenia a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú.v.EÚ L236, 23.9.2003; oznámenie č.185/2004Z.z.),
–	v čl.2 Zmluvy o založení Európskej únie v platnom znení (Ú.v.EÚ C321E, 29.12.2006).
c)	je obsiahnutá v judikatúre Súdneho dvora Európskych spoločenstiev alebo Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev:

–	v rozhodnutí Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 18. januára 2007 vo veci C–359/05, Estager SA v. Receveur principal de la recette des douanes de Brive (Ú. v. EÚ C 56, 10. 3. 2007Ú. v. EÚ  C 056, 10.03.2007, str. 8),
–	v rozhodnutí Súdneho dvora Európskych spoločenstiev zo 14. septembra 2004 vo veci C–19/03, Landgericht München I): Verbraucher-Zentrale Hamburg eV v. O2 (Germany) GmbH & Co. OHG (Ú. v. EÚ C 284, 20.11. 2004, str.3),

4.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:
a)	Slovenská republika sa Zmluvou o pristúpení Slovenskej republiky k Európskej únii zaviazala ako svoju peňažnú menu zaviesť euro ako spoločnú jednotnú európsku menu v eurozóne. Osobitne ide o článok4 Aktu o podmienkach pristúpenia pripojeného k Zmluve o pristúpení Slovenskej republiky k Európskej únii (oznámenie č.185/2004Z.z.), podľa ktorého každý nový členský štát sa odo dňa pristúpenia k Európskej únii stal účastníkom hospodárskej a menovej únie (EMÚ) ako členský štát, pre ktorý platí len dočasná výnimka na prijatie a zavedenie eura v zmysle článku122 platnej Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva. 
Podľa článkov4 a10 platnej Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva sa Slovenská republika okrem iného zaviazala zabezpečiť aj kompatibilitu slovenskej legislatívy s legislatívou EÚ/ES pre eurozónu a pre euro ako spoločnú jednotnú európsku menu v eurozóne.
 b)	z Aktu o podmienkach pristúpenia pripojenom k Zmluve o pristúpení Slovenskej republiky k Európskej únii nevyplývajú pre Slovenskú republiku v danej oblasti žiadne prechodné obdobia,
c)   bezpredmetné,
d)	informácia o konaní začatom proti Slovenskej republike o porušení Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev podľa čl.226 až 228 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev v platnom znení: žiadne,
e)	bezpredmetné.

5.	Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie:
- úplný

6.	Gestor (spolupracujúce rezorty):
Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky

Doložka finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov,
vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie

1.	Návrh nariadenia vlády nezakladá nároky na verejné financie. Navrhovaná úprava nebude mať dopad na príjmovú ani výdavkovú časť štátneho rozpočtu.
2.	Návrh nariadenia vlády nebude mať ekonomický dopad na obyvateľov, hospodárenie podnikateľskej sféry a iných právnických osôb.  
3.	Návrh nariadenia vlády nebude mať vplyv na životné prostredie.
4.	Návrh nariadenia vlády nebude mať vplyv na zamestnanosť a nevyžiada si zvýšenie počtu zamestnancov.
5.	Návrh nariadenia vlády nebude mať vplyv na podnikateľské prostredie.

B. Osobitná časť 

K článku I
K bodom 1,2,4 a 5
Novelizačné body obsahujú úpravu textu pôvodného nariadenia vlády Slovenskej republiky, ktorý v sebe zahŕňa sumy znejúce v slovenských korunách. Tieto sa dňom zavedenia eura v Slovenskej republike stávajú neaktuálne. Preto je nutné zabezpečiť úpravu dotknutých ustanovení a nahradiť zmienené sumy v korunách na sumy v eurách resp. eurocentoch. Peňažné sumy vyjadrené v dotknutých ustanoveniach sa prepočítavajú podľa stanoveného konverzného kurzu v súlade s pravidlami uvedenými v generálnom zákone.

K bodom 3 a 6
	Platná právna úprava úrokov z omeškania bola nevyhnutnosťou transpozície smernice Európskeho parlamentu a rady 2000/35/ES z 29. 6. 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách do slovenského právneho poriadku. Stalo sa tak zákonom NR SR č. 530/2003 Z. z. o obchodnom registri a o zmene a doplnení niektorých zákonov s účinnosťou od 1. 2. 2004. Aplikačná prax potvrdzuje, že v súvislosti s prijatou právnou úpravou sú vyvolávané nezanedbateľné komplikácie  v súdnom konaní. Zvýšila sa prácnosť spracovania petitu žaloby vzhľadom na nutnosť zohľadnenia všetkých zmien výšky úrokov z omeškania za obdobie od vzniku omeškania. Pri dlhšie trvajúcom omeškaní dochádza aj k neprehľadnosti petitu spracovávaného na mnoho riadkov. Prácnosť narastá v prípade, keď ide o viacej žalovaných plnení s odlišnou dobou splatnosti alebo ak došlo už k čiastočnému plneniu, či plneniu v splátkach a tiež keď plnenie sa má započítať najprv na úrok z omeškania a až potom na istinu. Vyčíslovaním úroku  sa prácnosť len znásobuje. Ak súdne konanie trvá dlhšie než do konca kalendárneho polroka, v ktorom došlo k podaniu žaloby a medzitým dôjde k zmene úrokovej sadzby, je potrebné meniť aj petit. 
	Problém je možné demonštrovať na nasledovnom prípade a to pritom ide o zaplatenie len jedného plnenia (jednej faktúry): 
-navrhovaný výrok by  mohol pri uplatňovaní sumy 10.000,- Sk  na základe žaloby podanej 30. 9. 2006 so zákonným úrokom od 15. 2. 2004 do dňa rozhodnutia znieť: „Žalovaný je povinný zaplatiť žalobcovi do 3 dní od právoplatnosti rozsudku 10.000,- Sk s ročným úrokom z omeškania zo sumy 10.000,- Sk vo výške 16 % od 15. 2. 2004 do 30. 6. 2004 vo výške 14,5 % za obdobie od 1. 7. 2004 do 31. 12. 2004, vo výške 14 % za obdobie od 1. 1. 2005 do 30. 6. 2005, vo výške 13 % za obdobie od 1. 7. 2005 do 30. 6. 2006 a vo výške 13,5 % za obdobie od 1. 7. 2006 do rozhodnutia súdu“.
Právna  úprava a to vrátane tej, ktorej cieľom je transponovať príslušnú smernicu EÚ, nesmie nadmerne komplikovať postup účastníkov konania a postup súdu, musí byť zrozumiteľná a jej aplikácia súdmi musí byť v záujme právnej istoty jednoznačná a stabilná.
Z tohto dôvodu sa navrhuje zjednotenie právnej úpravy týkajúcej sa výšky úrokov        z omeškania v občianskoprávnych vzťahoch a v obchodno-právnych vzťahoch s tým rozdielom, že v obchodno-právnych vzťahoch bude favorizovaná dohoda o výške úrokov. Ak by dlžníkom bol spotrebiteľ, ktorý dohodol obchodné právo (§ 262 ods. 1 Obchodného zákonníka), výška úrokov z omeškania bude čerpať svoj základ obligatórne                             v občianskoprávnej úprave. 
Výhody navrhovanej právnej úpravy:
•	zjednotenie právnej úpravy týkajúcej sa výšky úrokov z omeškania v občianskoprávnych a v obchodno-právnych vzťahoch,
•	tak účastníci konania (spravidla veritelia žalobcovia) v žalobách, ako aj súdy vo výrokoch svojich rozhodnutí nebudú musieť „kúskovať“ obdobie omeškania presahujúce polrok podľa vývoja základnej úrokovej sadzby ECB. Tým, že sa využije pre veriteľov priaznivejšia právna úprava (8 + základná úroková sadzba oproti smernici 7 + základná úroková sadzba), bude spravidla umožnené využiť základnú úrokovú sadzbu platnú odo dňa omeškania na celé obdobie omeškania.
Smernica predpisuje len výsledok, ktorý má byť dosiahnutý, zatiaľ čo metódy a formy dosiahnutia tohto cieľa zostávajú na vôli štátov.
•	úprava výšky úrokov z omeškania vo vykonávacom predpise umožní flexibilným spôsobom zareagovať v budúcnosti zmenou právnej úpravy v menej náročnejšom legislatívnom procese.
Článok 3 odsek 1 písmeno d) smernice 2000/35/ES z 29. 6. 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách: „výška úroku z omeškania (zákonná sadzba), ktorú je dlžník povinný zaplatiť, sa rovná hodnote úrokovej sadzby uplatňovanej Európskou centrálnou bankou na jej poslednú hlavnú refinancujúcu operáciu vykonanú pred 1. kalendárnym dňom príslušného polroka (referenčná sadzba) zvýšenej minimálne o 7 percentuálnych bodov (marža), pokiaľ nie je v zmluve určené inak. Pre členský štát, ktorý sa nezúčastňuje tretej etapy hospodárskej a menovej únie, je vyššie uvedená referenčná sadzba zhodná so sadzbou stanovenou jeho národnou centrálnou bankou. V oboch prípadoch sa referenčná sadzba platná v prvý kalendárny deň príslušného polroka použije počas nasledujúcich 6 mesiacov“.
Smernica sa vzťahuje na všetky platby uskutočnené ako odplata za obchodné transakcie
Obchodné transakcie smernica definuje ako transakcie medzi podnikmi alebo medzi podnikmi a orgánmi verejnej správy, ktoré vedú k dodávke tovaru alebo k poskytnutiu služieb za odplatu. 
Postavenie spotrebiteľa nemôže byť rozdielne s ohľadom na režim zákona, ktorý zvolí spravidla dodávateľ (podnikateľ) v typovej zmluve. Výška úrokov z omeškania je podľa predpisov občianskeho práva výškou kogentnou, pričom všeobecne sa uznáva, že najvyššiu výšku úrokov z omeškania nie je možné prekročiť. Z dôvodu zabezpečenia cieľa vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov (porovnaj napr. čl. 153 zmluvy o založení ES) je vhodné ustanoviť maximálnu výšku úrokov z omeškania, a to odlišne práve pre prípady spotrebiteľských zmlúv zvažujúc aj ustanovenia smernice 93/13/ES o neprimeraných podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, ale aj ustanovenia smernice 2000/35/ES                o omeškaných platbách v obchodných transakciách. Za spotrebiteľa je treba považovať aj podnikateľa za stavu, že do vzťahu s dodávateľom vstúpil nie za účelom vykonávania podnikateľskej činnosti. Nie je významné to, že osoba je držiteľom oprávnenia na podnikanie ale významný je obsah právneho vzťahu (do pozornosti rozhodnutie Ústavného súdu Českej republiky č. III. ÚS 140/99).
V praxi boli zaznamenané dohodnuté úroky enormne vysoké aj vo vzťahu                    k spotrebiteľom napríklad 0,5 % na deň, čo predstavuje 182,5 % ročne. Tu je preto potrebné stanoviť rovnaký princíp ako pri úprave Občianskeho zákonníka. 
Navrhovaná zmena Nariadenia vlády SR č. 87/1995 Z. z. v praxi vyrieši najpálčivejší problém a tým je zisťovanie výšky úrokov pri obchodných sporoch. Doterajšia dikcia § 369 Obchodného zákonníka bola v tomto nejasná a spôsobovala obchodným sudcom problémy pri praktickom výpočte výšky úroku z omeškania. Pri zmene ustanovenia sa predkladateľ chcel vyporiadať aj s odlišným znením a počítaním sankcií z omeškania podľa Občianskeho a Obchodného zákonníka. Preto sa tento inštitút zjednocuje pre spory vyplývajúce z obchodného aj civilného kódexu a nanovo bude upravený v nariadení vlády. Zmena sa vyporiadala aj s európskou legislatívou, ktorá upravuje omeškania v obchodných transakciách a to konkrétne Smernica 2000/35/ES.   
Návrh je benevolentnejší a umožňuje dohodnúť si v rámci zmluvného vzťahu podnikateľ-podnikateľ i viac, ako to stanovuje smernica. Takáto úprave je však so spomenutou európskou legislatívou v súlade, nakoľko takýto postup predpokladá Čl. 6 Smernice: „Členské štáty môžu zachovať alebo uviesť do účinnosti ustanovenia, ktoré sú pre veriteľov výhodnejšie ako ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.“
Ak sa dostane do zmluvného vzťahu s podnikateľským subjektom spotrebiteľ, bude limitácia úrokov z omeškania, pevná a jej výška určená predpismi občianskeho práva (Nariadenie vlády č. 87/1995 Z. z).
Od navrhovanej zmeny si predkladateľ sľubuje hlavne zjednodušenie práce sudcov pri výpočtoch úrokov z omeškania, kde už nebudú musieť každý polrok aplikovať inú sadzu ECB, čo pri viacerých pohľadávkach s rôznou dobou splatnosti, spôsobuje predlžovanie súdneho konania na úkor účastníka. 

Od 1. januára 2009 bude základná úroková sadzba uverejňovaná aj na internetovej stránke Národnej banky Slovenska. Samotný pojem základná úroková sadzba Európskej centrálnej banky je presne vymedzený v § 17 ods. 1 zákona č. 659/2007 Z. z. o zavedení meny euro v Slovenskej republike a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 

Intertemporálne ustanovenie má za cieľ vyporiadať vzťah starej a novej právnej úpravy. Nová právna úprava úrokov z omeškania bude dopadať len na právne vzťahy, z ktorých vzniklo omeškanie a ktoré nastali po nadobudnutí účinnosti návrhu zákona. Pokiaľ ide o ochranu spotrebiteľa v súvislosti s omeškaním zo vzťahov pred nadobudnutím účinnosti návrhu zákona, predkladateľ dáva do pozornosti neprimerané sankcie, ako neprimeranú zmluvnú podmienku v spotrebiteľských zmluvách v § 53 Občianskeho zákonníka a inštitút dobrých mravov, na ktoré prihliada sudca a s ktorými súvisí absolútna neplatnosť (§ 39 Občianskeho zákonníka).

K článku II

Účinnosť sa navrhuje odo dňa 1. januára 2009 ako deň zavedenia eura v Slovenskej republike.