Stanovisko Slovenskej republiky 
k správe Wima Koka k príprave strednodobého hodnotenia Lisabonskej stratégie

I.	Úvod do problematiky – problémy pri implementácii Lisabonskej stratégie v EÚ 

Na zasadnutí Európskej rady v Lisabone v marci 2000 bol stanovený pre Európsku úniu nový strategický cieľ pre ďalšie desaťročie – stať sa najviac konkurencieschopnou a dynamickou vedomostnou ekonomikou na svete, ktorá bude schopná dosiahnuť udržateľný hospodárska rast s väčším počtom a kvalitných pracovných pozícií a väčšou mierou sociálnej súdržnosti. Bola prijatá komplexná stratégia zameraná na dosiahnutie cieľov (prechod k ekonomike a spoločnosti založenej na vedomostiach, modernizáciu európskeho sociálneho modelu, najmä investovaním do ľudí a bojom proti sociálnej izolácii, udržanie zdravého ekonomického prostredia a ekonomického rastu aplikáciou vhodnej makroekonomickej politiky). Göteborský summit v marci 2001 doplnil do Lisabonského procesu ďalší cieľ zameraný na stratégiu trvalo udržateľného rozvoja vrátane dimenzie životného prostredia. Barcelonský summit v marci 2002 zhodnotil pokrok dosiahnutý v Lisabonskom procese a prijal ďalšie konkrétne rozhodnutia a opatrenia na dosiahnutie uvedených cieľov. 

Lisabonská stratégia stanovila v šiestich základných prioritných oblastiach – vnútorný trh únie; veda, výskum a inovácie; vzdelávanie; Európa sietí (dopravné, energetické a telekomunikačné siete); ochrana životného prostredia; podnikateľské prostredie a oblasť trhu práce a sociálnej agendy - presne definované a vo viacerých prípadoch aj kvantitatívne určené ciele. Na jarnom zasadnutí Európskej rady v marci 2005 sa bude hodnotiť polčas existencie Lisabonskej stratégie a stav jej implementácie. 

Už teraz možno konštatovať, že aj napriek čiastočnému pokroku v niektorých oblastiach, resp. v niektorých členských štátoch Európskej únie je plnenie Lisabonskej stratégie jednoznačne neuspokojivé. Dôvodov tohto stavu je niekoľko. Jedným z najvýznamnejších je tá skutočnosť, že okrem oblasti vnútorného trhu sú všetky ostatné prioritné oblasti prakticky vo výhradnej kompetencii jednotlivých členských štátov únie. V týchto oblastiach je potrebná realizácia často nepopulárnych štrukturálnych reforiem, pričom vlády vo viacerých členských štátoch únie nie sú ochotné takéto politické riziko podstúpiť z titulu členstva svojej krajiny v únii. 

Ďalším štrukturálnym problémom, ktorý má dopad na reálnu implementáciu Lisabonskej stratégie je to, že Lisabonská stratégia pôvodne stanovila spoločné ciele pre 15 štátov EÚ a tieto isté ciele potom preniesla aj na desať nových členských štátov s nižšou úrovňou ekonomickej vyspelosti. Na to, aby bola Lisabonská stratégia realizovaná aj na úrovni jednotlivých členských štátov, musí jednotlivé členské štáty pri jej realizácii pamätať na svoje vlastné národné priority, silné a slabé stránky a zadefinovať opatrenia na národnej úrovni, ktorých cieľom bude implementácia Lisabonskej stratégie v ich národných podmienkach pri zohľadnení spoločných cieľov Lisabonskej stratégie. 

V kontexte neuspokojivého plnenia Lisabonských cieľov vznikla reálna hrozba, že sa celý proces stane synonymom zlyhania Európskej únie pri realizácii strategických cieľov, ktoré v konečnom dôsledku majú priniesť vyššiu kvalitu života pre samotných európskych občanov. Je jasné, že také niečo si Európska únie v záujme svojej vlastnej dôveryhodnosti nemôže dovoliť. 

Z uvedených dôvodov bola odštartovaná séria aktivít, ktorých cieľom má byť oživenie celého Lisabonského procesu. V prvom rade bola zriadená skupina na vysokej úrovni zameranej na prípravu strednodobého hodnotenia Lisabonskej stratégie pod vedením bývalého predsedu vlády Holandska Wima Koka . Skupina Wima Koka v termíne do konca októbra 2004 vypracovala správu, ktorá má pomôcť Európskej komisii prehodnotiť účinnosť doteraz používaných nástrojov a metód implementácie Lisabonskej stratégie a následne efektívnejšie a intenzívnejšie zapojiť členské štáty únie a ekonomicko-sociálnych aktérov do plnenia jej cieľov. Plný názov dokumentu je „Čeliť výzve – Lisabonská stratégia pre rast a zamestnanosť“ a je k dispozícii v anglickom znení na internetovej adrese: http://europa.eu.int/comm/lisbon_strategy/pdf/2004-1866-EN-complet.pdf .

Slovenská republika sa aktívne zapojila do diskusie o príprave strednodobého hodnotenia Lisabonskej stratégie dokumentom, ktorý bol v mesiaci september 2004 doručený priamo skupine Wima Koka. Dokument má presný názov „Strednodobé hodnotenie Lisabonskej stratégie: Príspevok Slovenskej republiky pre skupinu na vysokej úrovni“. Dokument je k dispozícii na internetovej adrese:
http://www.rokovania.sk/appl/material.nsf/0/21C0E2710D9ED6DDC1256F110042FDC5?OpenDocument .

Uvedený materiál bol ako informácia prerokovaný dňa 21. septembra 2004 Ministerskou radou vlády SR pre záležitosti Európskej únie a 22. septembra 2004 vládou SR. Materiál predstavuje príspevok Slovenskej republiky k pracovnej diskusii v úrovni Európskej únie ohľadom pripravovaného strednodobého hodnotenia Lisabonskej stratégie. Bol prezentovaný členovi novej Európskej komisii za Slovenskú republiku p. J. Figeľovi a primárne bol určený skupine W. Koka na vysokej úrovni pre hodnotenie Lisabonskej stratégie. Slovenská republika sa ako jediná z nových členských krajín Európskej únie zapojila do diskusie o príprave strednodobého hodnotenia Lisabonskej stratégie a odporúčania z predkladaného materiálu boli prijaté veľmi pozitívne.

II.	Metodológia  vypracovania stanoviska Slovenskej republiky k správe Wima Koka

Po zverejnení správy Wima Koka bol dokument podrobne analyzovaný medzirezortnou pracovnou skupinou pre Lisabonskú stratégiu, ktorá funguje od začiatku roku 2004 a predstavuje výkonnú zložku inštitucionálneho rámci Lisabonskej agendy v podmienkach Slovenskej republiky. Návrh stanoviska bol vypracovaný na základe diskusie v uvedenej pracovnej skupine a svojou štruktúrou kopíruje hlavné odporúčania zo správy Wima Koka. Návrh stanoviska Slovenskej republiky k správe Wima Koka sa skladá z komentárov ku každému jednému odporúčaniu tohto dokumentu.

Vypracovanie a doručenie stanoviska Slovenskej republiky k správe Wima Koka nie je povinnosťou. Avšak vzhľadom na doterajší aktívny prístup Slovenskej republiky k celoeurópskej diskusii o oživení Lisabonskej stratégie je opodstatnené prezentovať aj názor na samotné odporúčania, ktorých cieľom je oživenie Lisabonskej stratégie a ich znenie bude brať Európska komisia do úvahy pri príprave svojho dokumentu, ktorý bude kľúčovým v tomto kontexte. Ak už Európska komisia vypracuje svoj dokument a zverejní ho, bude ťažké zmeniť jeho obsah a zohľadniť názor Slovenskej republiky na problematiku oživenia Lisabonskej stratégie. Z uvedeného dôvodu bolo rozhodnuté, že prezentovanie stanoviska Slovenskej republiky k správe Wima Koka má svoje opodstatnenie.

Stanovisko Slovenskej republiky k správe Wima Koka, ktoré tvorí prílohu k predkladanému materiálu, je pohľadom na Lisabonskú stratégiu z „celoeurópskej úrovne“ a nezaoberá sa špecifickými otázkami čisto národného slovenského charakteru. Tieto sú predmetom materiálu „Návrh stratégie rozvoja konkurencieschopnosti Slovenska do roku 2010 – Lisabonská stratégia pre Slovensko“, ktorým sa bude vláda SR zaoberať v polovičke januára 2005. Vypracované stanovisko je plne v súlade s materiálom „Strednodobé hodnotenie Lisabonskej stratégie: Príspevok Slovenskej republiky pre skupinu na vysokej úrovni“ a čo do obsahu je jeho pokračovaním. 

III.	Obsah správy Wima Koka

Správa, ktorá má názov „Čeliť výzve: Lisabonská stratégia pre rast a zamestnanosť“ (Facing the Challenge: The Lisbon strategy for growth and employment) sa dá obsahovo rozdeliť do troch častí:
•	Analýza súčasného stavu a dôvody, prečo je stav implementácie Lisabonskej stratégie v Európskej únie v súčasnosti neuspokojivý;
•	Špecifické prvky Lisabonskej stratégie a jej kľúčové priority z hľadiska budúcnosti – identifikácia, analýza, ich vzájomná interakcia a dosah na ciele, hodnotenie a pod. (touto časťou sa skupina zaoberá v súčasnosti);
•	Inštitucionálne prvky Lisabonskej stratégie z hľadiska zefektívnenia používaných metód a realizácie najmä na úrovni členských štátov – otvorená metóda koordinácie, interakcia EÚ a národných prístupov, realizácia štrukturálnych reforiem v členských štátoch, zapojenie sociálnych partnerov na národnej úrovni,  zapojenie občianskej verejnosti, úloha národných parlamentov a pod. 

Správa skupiny na vysokej úrovni Wima Koka veľmi podrobne rozoberá aktuálnu situáciu v plnení lisabonských cieľov stanovených v roku 2000 a analyzuje ju z pohľadu príčin a dôsledkov jej stavu. Konštatuje, že je potrebné zmobilizovať úsilie na všetkých úrovniach, prijať politické záväzky a širšie a hlbšie zapojiť nielen európske inštitúcie a členské štáty, ale aj všetkých občanov EÚ, aby Lisabonská stratégia priniesla tie výsledky, s cieľom ktorých bola formulovaná – t. j. aby sa EÚ stala najdynamickejšou a najkonkurencieschopnejšou znalostnou ekonomikou, schopnou udržateľného ekonomického rastu s lepším a vyšším počtom pracovných miest a väčšou sociálnou kohéziou.

Hlavné formulácie záverov správy prakticky zodpovedajú smerovaniu, ako ho vidí Slovenská republika vo svojom príspevku k strednodobému hodnoteniu Lisabonskej stratégie. Základom je mobilizácia úsilia na úrovni členských štátov, konkrétne dôsledná realizácia  štrukturálnych reforiem na národnej úrovni.

V správe ďalej sa správne konštatuje, že lisabonský proces nemožno ponímať ako proces, ktorý končí roku 2010, resp. naplnením jeho cieľov, ale že ide o nepretržitý proces, ktorý má zabezpečiť budúcnosť Európy vysokou produktivitou, vysokou pridanou hodnotou a eko-efektívnou ekonomikou.

Vo vzťahu k rozšíreniu EÚ správa poukazuje nielen na negatívny dosah, ktorý rozšírenie so sebou prináša (oproti nárastu obyvateľstva o 20% predstavuje nárast HDP len 5%, zníženie priemernej miery zamestnanosti EÚ-25 o 1,5%, a i.) ale aj na jeho pozitíva, napr. vyšší rast HDP a produktivity v nových členských krajinách, ktorý môže napomôcť oživeniu lisabonského procesu. S ohľadom na skutočnosť, že jednotlivé členské štáty majú rozdielne pozície, z ktorých vychádzajú pri napĺňaní lisabonských cieľov, pozitívne vnímame návrh vypracovania národných akčných plánov implementácie Lisabonskej stratégie, ktoré majú zohľadňovať individuálne národné špecifiká a výzvy pri jej napĺňaní. Uvedené je evidentné z prehľadu štrukturálnych indikátorov jednotlivých členských štátov a porovnanie EÚ-25 a EÚ-15, ktorého  tabuľky tvoria prílohu správy.

Správa porovnáva množstvo pracovných príležitostí v USA a Japonsku v porovnaní s EÚ. Z porovnania je jasné, že EÚ zvýšila počet pracovných miest, a tým aj zamestnanosť, avšak počet pracovných hodín neustále klesá. Naopak v USA a Japonsku vlády akcentujú ako zvyšovanie počtu pracovných miest, tak aj počet pracovných hodín. Správa poukazuje na „potrebu lepšieho využitia práce v oboch týchto aspektoch“. Ďalej sa konštatuje, že „ak chce Európa zvýšiť svoj životný štandard, musí urýchliť rast zamestnanosti a produktivity prostredníctvom širokospektrálnych reformných politík spolu s makroekonomickým rámcom, ktorý podporuje rast, ponuku a zamestnanosť.“ Tieto odkazy sa priamo dotýkajú spornej smernice ES o regulácii pracovného času a priamo podporujú stanovisko tých členských štátov EÚ, ktoré sa zasadzujú za nezavádzanie hornej hranice celkového počtu pracovných hodín v pracovnom týždni. Táto ich snaha plne korešponduje s podstatou maximálneho efektívneho využitia práce spojeného s flexibilitou práce a vzájomných bilaterálnych dohôd medzi zamestnávateľmi a zamestnancami, založených na ich vzájomnom prejave slobodnej vôle. 

Kokova správa hovorí o sociálnom štáte ako o typickej európskej hodnote, avšak na druhej strane upozorňuje na nutnosť okamžitého adaptovania a reorganizácie tohto systému, ktorý je finančne veľmi náročný a  pri jeho nereformovaní hrozí jeho neudržateľnosť. 

Pozitívne hodnotíme skutočnosť, že Wim Kok sa vo svojej správe nevyhol otázke voľného pohybu pracovníkov z nových členských krajín a konkrétne uvádza, aby v záujme posilnenia a zvýšenia mobility v rámci únie tie členské krajiny, ktoré prijali reštrikčné opatrenia na voľný pohyb pracovníkov z nových členských štátov, seriózne vyhodnotili dosah reštrikcií na tento pohyb v zmysle prijatých prechodných období a následne zvážili, či sú vôbec ešte potrebné. Naopak správa s ohľadom na demografický vývoj v Európe (starnutie populácie), poukazuje na perspektívnu potrebu selektívnej emigrácie z krajín mimo EÚ, ktorá by pokryla požiadavky pracovného trhu EÚ, vzniknuté nedostatkom pracovných síl a dopadom na únik mozgov z EÚ.

Správa obsahuje aj výzvu k rýchlejšej transpozícii prijatej legislatívy, k zjednodušeniu existujúcej legislatívy, skompletizovaniu vnútorného trhu a identifikuje ďalšie oblasti, v ktorých je potrebné urýchlene konať, aby došlo k napredovaniu EÚ vytýčeným smerom. 

V oblasti riadenia Lisabonskej stratégie správa odporúča stanoviť jasné mandáty na úrovni EÚ a národnej úrovni; pravidelne, konkrétne a adresne vyhodnocovať dosiahnutý pokrok v implementácii Lisabonskej stratégie na úrovni členských štátov, zohľadniť Lisabonskú stratégiu v ostatných politikách a zabezpečiť finančné krytie priorít Lisabonskej stratégie v rozpočte EÚ a zaangažovať do celého reformného procesu širokú verejnosť prostredníctvom partnerstiev pre reformu.

IV.	Súhrnné stanovisko Slovenskej republiky k správe Wima Koka

Slovenská republika víta vypracovanie správy Wima Koka s tým, že ju považuje za dobré východisko pri ďalšej diskusii a príprave strednodobého zhodnotenia Lisabonskej stratégie. Správa veľmi správne zanalyzovala príčiny neuspokojivého stavu v implementácii Lisabonskej reformnej agendy v Európskej únii a sformulovala v prioritných oblastiach konkrétne odporúčania.

Slovenská republika sa aj naďalej, ako proreformný člen Európskej únie chce aktívne zúčastňovať na formovaní oživenia Lisabonskej stratégie a toto stanovisko je ďalším príspevkom Slovenskej republiky do diskusie. 

S obsahom správy ako celkom súhlasíme a v mnohom reflektuje obsah odporúčaní Slovenskej republiky zo septembrového príspevku skupine Wima Koka, avšak považujeme za potrebné pri samotnom strednodobom hodnotení Lisabonskej stratégie dospieť vo viacerých oblastiach ku konkrétnejším záverom. Proces samotného strednodobého hodnotenia Lisabonskej stratégie sa musí  venovať aj oblastiam, ktorých sa správa Wima Koka podrobnejšie nedotkla. 

K správe Wima Koka súhrnne uvádzame:
-	dokument považujeme sa dobré východisko pre ďalšiu diskusiu;
-	súhlasíme so základnými politickými odporúčaniami dokumentu, ktoré sú nasledovné:
o	 každý členský štát Európskej únie by mal Lisabonskú stratégiu pretaviť do „národných Lisabonských stratégií“ do konca roku 2005, ktoré by mali zohľadňovať národné špecifiká, priority a problémy; Slovenská republika v tomto Európsku úniu predbehla a v súčasnosti už má vypracovaný materiál „Návrh stratégie rozvoja konkurencieschopnosti Slovenska do roku 2010 – Lisabonská stratégia pre Slovensko“,  ktorý je v súčasnosti predmetom širokej verejnej diskusie a vláda SR by ho mala schváliť v mesiaci január 2005;
o	 plne súhlasíme s odporúčaním, aby Európska rada prevzala politickú zodpovednosť za problematiku Lisabonskej stratégie – v tejto súvislosti sme toho názoru, že vzhľadom na dôležitosť agendy Lisabonskej stratégie a potreby prechodu od politickej deklaratívnosti k reálnej politickej podpore a realizácii potrebných opatrení bude potrebné, aby bola v budúcnosti predmetom nielen jarných summitov, ale tvorila jednu z kľúčových agend na každom jednom rokovaní Európskej rady;
-	musíme konštatovať, že po obsahovej stránke sa dokument vyhol formulovaniu konkrétnejších odporúčaní pri politicky najcitlivejších oblastiach, ako je oblasť Finančnej perspektívy pre roky 2007 - 2013; externá dimenzia Lisabonskej stratégie a jej prepojenie na liberalizáciu svetového hospodárstva v záujme zvyšovania hospodárskej súťaže v celosvetovom meradle; presné vymedzenie vzťahu medzi Lisabonskou stratégiou a európskou stratégiou trvalo udržateľného rozvoja a pokračovanie reformy Spoločnej poľnohospodárskej politiky – strednodobé hodnotenie Lisabonskej stratégie je komplexný problém a pri jeho príprave nie je možné vyššie uvedené dôležité oblasti vynechať;
-	vzhľadom na závažnosť odporúčaní správy Wima Koka a vzhľadom na vyššie uvedené považujeme za potrebné súčasne prezentovať aj náš názor na jednotlivé kľúčové odporúčania (tieto sú súčasťou prílohy k predkladanému materiálu).