D ô v o d o v á   s p r á v a

Všeobecná časť

Úvod

Zákon Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov je procesným predpisom, ktorý upravuje postupy pri výkone správy daní a poplatkov. Prostredníctvom týchto postupov správca dane a daňový subjekt vykonávajú úkony za účelom dosiahnutia spoločného cieľa, správne určiť a zaplatiť, resp. vybrať daň, a to v súlade s hmotnoprávnymi daňovými predpismi. Týmto zákonom bol v roku 1993 začatý proces, ktorým sa v Slovenskej republike vytvorili predpoklady pre takú správu, aká je obvyklá v krajinách, v ktorých je ekonomika založená na trhových princípoch. 

Spolupráca uplatňovaná v Slovenskej republike na základe zmlúv s ostatnými štátmi na účely vymáhania pohľadávok bola nepostačujúca a nevyhovujúca požiadavkám Európskej únie kladeným na pristupujúce štáty. Prijatím zákona č. 446/2002 Z. z. o vzájomnej pomoci pri vymáhaní niektorých finančných pohľadávok sa vytvorili v Slovenskej republike predpoklady pre spoluprácu jednotlivých daňových správ v oblasti vymáhania pohľadávok. 

1. Súčasný stav

Súčasne platný zákon rieši práva a povinnosti daňového subjektu vo vzťahu k správcom daní (daňový úrad, colný úrad a obec) a taktiež aj práva a povinnosti správcov daní voči daňovým subjektom, a to v ich vzájomnej súvislosti. V jednotlivých ustanoveniach sa dbá na zachovávanie práv a právom chránených záujmov daňových subjektov, ale zároveň sa postihuje porušenie zákonných povinností, a to aj na strane správcov dane. Jednotlivými novelami dochádza postupne k zrovnoprávneniu práv a povinností medzi daňovým subjektom a správcom dane.

Vzájomná pomoc v oblasti vymáhania pohľadávok je v Slovenskej republike upravená zmluvami o zamedzení dvojitého zdanenia v odbore daní z príjmov  a z majetku a zákonom č. 446/2002 Z. z. o vzájomnej pomoci pri vymáhaní niektorých finančných pohľadávok v znení zákona č. 223/2004 Z. z. Podľa citovaného zákona príslušným orgánom Slovenskej republiky, ktorý je oprávnený poskytovať, požadovať alebo prijímať pomoc pri vymáhaní niektorých finančných pohľadávok je Ministerstvo financií SR. 

2. Návrh novely zákona

	Predkladaný návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov reaguje predovšetkým na zmeny jednotlivých hmotnoprávnych daňových zákonov, ako aj na poznatky získané z jeho uplatňovania v praxi.

	Návrh je 28-ou novelou zákona Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov. K tomuto veľkému počtu zmien dochádza predovšetkým z dôvodu zmien hmotnoprávnych daňových zákonov, ktoré je potrebné zosúladiť s touto procesnou normou, ale aj z dôvodu prelomenia daňového tajomstva a iných zmien (elektronická pošta a pod.), ktoré sú vykonávané samostatnými článkami pri vypracovaní osobitných zákonov jednotlivými rezortami. Vzhľadom na veľký rozsah zmien, v  Čl. V novely zákona sa navrhuje, aby ministerstvo financií predložilo predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky  na schválenie a vyhlásenie v Zbierke zákonov Slovenskej republiky úplné znenie.(Toto znenie už bolo viackrát pripravené, avšak z dôvodu ďalších zmien sa stalo neaktuálne. Posledné úplné znenie je uverejnené pod č. 171/2001Z.z.  zo dňa 12.5.2001.)

Predkladaný návrh novely zákona nadväzuje na:
-	nový zákon  o dani z pridanej hodnoty, predovšetkým za oblasť registrácie zahraničnej osoby,
-	súčasnú úpravu sankčného systému, v ktorom absentujú sankcie za kladné rozdiely medzi nadmerným odpočtom pre DPH uvedeným v daňovom priznaní a nadmerným odpočtom zisteným správcom dane a  vlastnou daňovou povinnosťou zistenou správcom dane a nadmerným odpočtom uvedeným v daňovom priznaní predloženým daňovým subjektom (a súčasne sa navrhuje  aj  sankčný postih voči správcovi dane, ak nadmerný odpočet vráti oneskorene),
-	zákon č. 223/2004 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 446/2002 Z. z. o vzájomnej pomoci pri vymáhaní niektorých finančných pohľadávok, v dôsledku ktorého sa rozširuje sprístupnenie daňového tajomstva komisii Európskych spoločenstiev a osobám akreditovaným Bezpečnostným akreditačným orgánom Európskej komisie v súvislosti so spojovacou sieťou EÚ CCN/CSI.

V návrhu novely zákona sa ďalej:
-	spresňuje postup daňového subjektu pri registrácii, ako aj správcu dane v ustanovení o miestnej príslušnosti,
-	dopĺňajú ustanovenia  o daňovej kontrole, predovšetkým z hľadiska praktických poznatkov; ide o zistenie základu dane a určenie dane správcom dane na základe pomôcok, ak daňový subjekt neumožní správcovi dane vykonať daňovú kontrolu, upravujú sa ustanovenia o začatí daňovej kontroly a o prerokovaní protokolu (vypúšťa sa zápisnica), rozširuje sa daňová kontrola o kontrolu daňového bonusu uplatneného daňovým subjektom,
      -   navrhuje postup, podľa ktorého na základe písomnej dohody medzi správcom dane       a daňovým subjektom bude môcť daňový subjekt doručovať písomnosti správcovi dane elektronickými prostriedkami bez  zaručeného elektronického podpisu, 
-	spresňuje postup pre zverejňovanie zoznamov daňových subjektov, ktorým bol povolený odklad platenia dane (daňového nedoplatku) alebo povolené platenie dane v splátkach (daňového nedoplatku), zoznam daňových dlžníkov, ktorým bol čiastočne alebo celkom odpustený daňový nedoplatok,
-	zjednodušuje sa postup pri platení dane daňovým subjektom správcovi dane, podľa ktorého daňový subjekt pri platení dane uvedie príslušnú daň, sumu platby a charakter platby (preddavok, daň, pokuta, sankčný úrok atď.); ak je platba označená inak  správca dane ju použije na základe poradia určeného v novele zákona (§58 ods. 5), pričom oznámi daňovému subjektu na aký účel platbu použil; ak nemožno platbu takto použiť, správca dane vyzve daňový subjekt, aby mu v určenej lehote oznámil, na úhradu ktorej dane má byť platba použitá,  
-	upravujú  ustanovenia o odvolaní tak, aby bol upravený postup  pre všetky orgány, ktoré rozhodujú v prvom stupni, 
-	navrhuje postup a podmienky, za ktorých bude môcť daňový úrad alebo colný úrad postúpiť tretej osobe daňovú pohľadávku daňového dlžníka, na ktorého bol vyhlásený konkurz, a za účelom jednotného postupu daňových orgánov a colných orgánov bolo potrebné zjednoznačniť  a doplniť postup predovšetkým u započítania daňových pohľadávok s pohľadávkami voči štátnym rozpočtovým organizáciám,
-	vykonali ďalšie úpravy z hľadiska praktickej aplikácie v ustanoveniach súvisiacich s preskúmaním rozhodnutia mimo odvolacieho konania, odkladmi platenia a povolenia splátok, daňovým exekučným konaním, poskytovaním úľav  a spresnením niektorých ustanovení súčasne platného zákona. 

Cieľom návrhu novely zákona č. 446/2002 Z. z. o vzájomnej pomoci pri vymáhaní niektorých finančných pohľadávok v znení zákona č. 223/2004 Z. z. je upraviť pôsobnosť príslušného orgánu Slovenskej republiky. 

Nadväzne na pripravované delegovanie kompetencií pri poskytovaní, požadovaní alebo prijímaní vzájomnej pomoci pri vymáhaní finančných pohľadávok na Daňové riaditeľstvo SR a Colné riaditeľstvo SR, ako nadriadené orgány k daňovým úradom a colným úradom, je potrebné v novele zákona definovať príslušný orgán Slovenskej republiky, ktorým sú ministerstvo, daňové riaditeľstvo a colné riaditeľstvo.

Navrhuje sa však ponechať, aby Komisii Európskych spoločenstiev predkladalo oznámenie o počte zaslaných a prijatých žiadostí o poskytnutie informácií, žiadostí o doručenie písomností a žiadostí o vymáhanie pohľadávok, údaje o výške pohľadávky a o výške vymožených pohľadávok Ministerstvo financií Slovenskej republiky, každoročne do 15. apríla. Podklady pre oznámenie vo vyššie uvedenej štruktúre budú poskytovať Daňové riaditeľstvo SR a Colné riaditeľstvo SR,  ako nadriadené orgány daňových úradov a colných úradov  najneskôr do 30. marca.
		
V predkladanom návrhu novely zákona sa v  Čl. III navrhuje novelizovať zákon         č. 472/2002 Z. z. o medzinárodnej pomoci a spolupráci pri správe daní a o zmene a doplnení zákona č. 366/1999 Z. z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov v znení zákona    č. 191/2004 Z. z.,  v súvislosti s poskytovaním údajov členským štátom Európskej únie o vyplatených úrokoch alebo iných výnosoch fyzickej osobe z členského štátu EÚ. Nadväzne na Smernicu Rady č. 2004/56/ES z 21.4.2004 sa navrhuje transponovať ustanovenie o doručovaní rozhodnutí a iných písomností príslušným orgánom SR, ktoré boli vydané príslušným orgánom zmluvného štátu, daňovým subjektom na území SR, vrátane oznámenia dátumu  doručenia  písomnosti daňovému subjektu, ako aj právomoc príslušných orgánov SR o doručovanie rozhodnutí v inom zmluvnom štáte. Rovnako sa navrhuje upraviť postup pri navrhovaní simultánnej daňovej kontroly u daňových subjektov, ak o jej vykonávanie  majú  záujem dva alebo viaceré členské štáty EÚ.

V Čl. IV sa navrhuje novelizovať zákon Národnej rady Slovenskej republiky               č. 145/1995 Z. z. o správnych poplatkoch v znení neskorších predpisov, v ktorom v súvislosti s pristúpením Slovenskej republiky k Európskej únii je potrebné odstrániť diskrimináciu spočívajúcu v rôznom spoplatňovaní schválenia technickej spôsobilosti jednotlivého motorového ojazdeného vozidla  v závislosti od toho, či ide o novovyrobené alebo ojazdené vozidlo a od veku ojazdeného vozidla a preto sa zjednocuje sadzba správneho poplatku na 2000 Sk bez rozlišovania vozidiel. Navrhuje sa tiež doplniť Sadzobník správnych poplatkov aj o poznámku súvisiacu s platením poplatkov za udržiavanie platnosti patentu, európskeho patentu a dodatkového ochranného osvedčenia. 

3. Hospodársky a finančný dosah právnej úpravy

Návrh novely zákona SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov je procesnou normou. Prijatie predpokladanej novely tohto zákona a jeho aplikácia v praxi nebude mať dopad na štátny rozpočet. Prijatie návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 446/2002 Z. z.  o vzájomnej pomoci pri vymáhaní niektorých finančných pohľadávok v znení zákona            č. 223/2004 Z. z., ako aj zmeny a doplnenia zákonov uvedených v Čl. III a IV si nevyžiadajú administratívne posilnenie a s tým spojené  vynaloženie  finančných prostriedkov na  zabezpečenie nových úloh na úrovni ministerstva, daňových orgánov, colných orgánov a iných orgánov. 
	
Predkladané návrhy noviel zákonov sú v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, všeobecne záväznými právnymi predpismi, ako aj medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná a zároveň  je v súlade s právnymi normami EÚ, ktoré sú pre SR, ako členský štát, záväzné.

Predkladaný návrh novely zákona SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov  a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov je procesnou normou a podľa § 3 ods. 2 písm. b) zákona č. 106/1999 Z. z. o hospodárskom a sociálnom partnerstve sa nedotýka dôležitých záujmov zamestnancov a zamestnávateľov, najmä hospodárskych, sociálnych, pracovných a mzdových podmienok. 

	Rovnako návrh novely zákona č. 446/2002 Z. z. o vzájomnej pomoci pri vymáhaní niektorých finančných pohľadávok v znení zákona č. 223/2004 Z. z., ako aj novely zákonov uvedených v Čl. III a IV sa podľa § 3 ods. 2 písm. b) zákona č. 106/1999 Z. z. o hospodárskom a sociálnom partnerstve nedotýka dôležitých záujmov zamestnancov a zamestnávateľov, najmä hospodárskych, sociálnych, pracovných a mzdových podmienok. 

DOLOŽKA ZLUČITEĽNOSTI
k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení  neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov 
s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1. Navrhovateľ zákona:

Vláda Slovenskej republiky. 

2. Názov návrhu zákona:

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov.

3.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:

a)
Návrh zákona patrí svojou problematikou medzi prioritné oblasti aproximácie práva uvedené v článku 70 Európskej dohody o pridružení - nepriame zdaňovanie a dane podnikov.

Podľa Národného programu pre prijatie acquis communautaire predkladaný návrh zákona patrí medzi prioritné oblasti aproximácie práva – Kapitola č. 10 - Dane a taktiež je prioritou aj podľa Partnerstva pre vstup.

Návrh zákona patrí medzi priority odporúčané v Príprave asociovaných krajín strednej a východnej Európy na integráciu do vnútorného trhu Európskej únie - Biela kniha - Kapitola č. 22. - Nepriame zdaňovanie a Kapitola  č. 10 Priame zdaňovanie.

Problematika návrhu zákona je obsiahnutá v screeningovej kapitole č. 10 – Dane.

Návrh zákona sa predkladá podľa Plánu legislatívnych úloh vlády SR na rok 2004 a termín jeho predloženia je stanovený na september 2004.

b) 
V negociačnej pozícii ku kapitole č. 10 – Dane prevzala SR záväzok dosiahnuť úplnú kompatibilitu legislatívy SR s právom ES/EÚ v súvislosti s automatickou výmenou informácií k referenčnému dátumu vstupu do EÚ.

4.	Problematika návrhu zákona:

a) je upravená v práve Európskych spoločenstiev:
-	Zmluva o založení ES v čl. 90 a 93,

-	v smernici rady 1976/308/EHS z 15. marca 1976 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok týkajúcich sa určitých poplatkov, odvodov, daní a ďalších opatrení v znení:
-	smernice rady 1979/1071/EHS zo 06. decembra 1979, 
-	smernice rady 1992/12/EHS z 25. februára 1992, 
-	smernice Rady 1992/108/EHS z 14. decembra 1992,
-	smernicou  rady 2001/44/EHS z 15. júna 2001,

-	v smernici Rady 1977/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci kompetentných orgánov členských krajín v oblasti priamych a nepriamych daní v znení :
-	 smernice Rady 1979/1070/EHS zo 06. decembra 1979,
-	 smernice Rady 1992/12/EHS z 25. februára 1992, 
-	 smernice Rady 2003/93/ES zo 07. októbra 2003, 
-	    smernice Rady 2004/56/ES z 21.apríla 2004 

-	v smernici Rady 2003/48/ES z 03. júna 2003 o zdaňovaní príjmu z úspor v podobe výplaty úrokov ( článok 8 a 9),

-	v smernici Rady 2002/94/ES z 09. decembra 2002, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania určitých ustanovení Smernice Rady 76/308/EHS o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok týkajúcich sa určitých poplatkov, ciel, daní a iných opatrení,

-	v nariadení Rady č. (ES) 1798/2003 zo dňa 07. októbra 2003 o administratívnej spolupráci v oblasti nepriameho zdaňovania.

Články 90 až 93 Zmluvy o založení ES upravujú záväzky členských štátov v oblasti priameho a nepriameho zdaňovania.

Smernica Rady 1976/308/EHS vymedzuje formy vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok, úrokov a nákladov, podrobné pravidlá pre ich aplikáciu, podmienky poskytovania informácií medzi kompetentnými úradmi členských štátov a zabezpečenie preventívnych opatrení na garanciu vymáhania pohľadávok. 

Rozsah vzájomnej  spolupráce medzi daňovými úradmi v členských štátoch je upravený v smernici Rady 1977/799/EHS v znení neskorších zmien. Cieľom uvedenej právnej normy EÚ je, aby si kompetentné daňové úrady členských štátov vymieňali informácie, ktoré by im umožnili vykonávať správny odhad daní z príjmu a kapitálu a informácie týkajúce sa vymeriavania nepriamych daní ( daň z pridanej hodnoty, spotrebná daň z minerálnych olejov, spotrebná daň z alkoholu a alkoholických nápojov, spotrebná daň zo spracovaného tabaku).

Spolupráca kompetentných úradov je založená na týchto formách spolupráce:
-	výmena informácií na požiadanie,
-	spontánna výmena informácií,
-	automatická výmena informácií,
-	zachovanie tajomstva, 
-	bilaterálne konzultácie, 
-	monitorovanie a zbieranie skúseností. 

Krajiny strednej a východnej Európy (SVE) by sa mali zapojiť do systému výmeny informácií.

V článku 8 smernice 2003/48/ES sú stanovené oznamovacie povinnosti príslušných orgánov členských štátov a článok 9 tejto smernice upravuje automatickú výmenu informácii.

Smernica 2002/94/ES vykonáva určité ustanovenia Smernice 1976/308/EHS.

Nariadenie č. 1798/2003/ES vymedzuje spôsoby, ktorými sú administratívne úrady v členských štátoch zodpovedné za aplikovanie zákona o dani z pridanej hodnoty, musia navzájom spolupracovať a spolupracovať taktiež s Komisiou Európskeho spoločenstva, aby zabezpečili súlad s týmto zákonom. Nariadenie Rady ďalej upravuje postupy pre výmenu informácií o dani z pridanej hodnoty na transakcie vo vnútri Spoločenstva elektronickými prostriedkami a následnú výmenu informácií medzi kompetentnými úradmi členských štátov.

Smernica Rady 2004/56/ES vymedzuje sprístupnenie informácií osobám zapojeným do stanovenia dane, administratívnej kontroly stanovenej dane, v spojení so súdnymi a správnymi procesmi, notifikáciu a simultánne kontroly.

Preklady uvedených právnych predpisov sa nachádzajú v databáze Centrálnej prekladateľskej jednotky Úradu vlády SR Inštitútu pre aproximáciu práva a všetky sú zrevidované. V elektronickej podobe je možné si ich vyhľadať na internetovej stránke www.aprox.government.gov.sk. Smernica Rady 2004/56/ES nie je preložená a zrevidovaná.

d) nie je upravená v práve Európskej únie.

5.	Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie:

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov sú úplne kompatibilné so smernicami 1976/308/EHS, 1977/799/EHS, 1999/93/ES, 2002/94/ES a čiastočne kompatibilné so smernicou 2003/48/ES.

6.	Gestor (spolupracujúce rezorty): 

Ministerstvo financií SR. 

7.	Účasť expertov pri príprave návrhu zákona : 

Na príprave návrhu zákona sa nezúčastnili žiadni experti. 

Osobitná časť

K Čl. I

K bodu 1  

	V tomto ustanovení sa navrhuje zjednodušiť rozsah pôsobnosti zákona.

K bodu 2 
	
Pristúpením Slovenskej republiky do EÚ nadobudli účinnosť nové hmotnoprávne daňové zákony. I napriek tomu, že poznámky pod čiarou k odkazom majú informatívny charakter,  z dôvodu prehľadnosti zákona sa poznámky pod čiarou k odkazom aktualizujú. 

K bodu 3   

	Novo sa definujú základné pojmy, ktorými sú daňová pohľadávka, daňový nedoplatok a daňový dlžník. Ide o zjednodušenie definície, pričom samotná  podstata týchto pojmov sa nemení.

K bodu 4   

	Ustanovenie o základných pojmoch sa rozširuje o definíciu registračnej povinnosti a oznamovacej povinnosti.

K bodu 5

	Ustanovenie sa zosúlaďuje so zákonom č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov.

K bodom  6 a 7

	Ustanovenia sa upravujú nadväzne na návrh zákona o orgánoch štátnej správy vo veciach daní, podľa ktorého pre banky, poisťovne je miestne príslušným Úrad pre vybrané daňové subjekty.

K bodu 8

	Ustanovenie sa dopĺňa na základe poznatkov z jeho aplikácie v praxi. Ak dôjde k zmene miestnej príslušnosti vyvstáva problém s evidovaním dokumentov z kontroly po oddelimitovaní daňového subjektu a zároveň kontrolór nemá k dispozícií spisový materiál daňového subjektu, ktorý potrebuje ku kontrole. Zároveň sa ustanovenie dopĺňa o odstúpenie spisového materiálu za dobu, po ktorú nezaniklo právo vyrubiť daň alebo rozdiel dane alebo právo vymáhať daňový nedoplatok.

K bodu   9   

	Ustanovenie sa upravuje z dôvodu, že svedkovia môžu byť prítomní podľa súčasne platného zákona nielen v daňovom konaní, ale aj pri ústnom pojednávaní, daňovej kontrole a miestnom zisťovaní.
K bodu  10

	Ustanovenia sa zosúlaďujú so zákonom o ochrane utajovaných skutočností.
	
K bodu 11

	Pri určení zástupcu správcom dane sa ustanovenie dopĺňa o skutočnosť, že tento zástupca musí s ustanovením za zástupcu súhlasiť. Až následne môže správca dane vydať rozhodnutie o ustanovení zástupcu, voči ktorému je možné podať odvolanie.

 K bodom  12  a 13

	Nadväzne na zákon č. 586/2003 Z. z. o advokácii a doplnení zákona č. 455/1991  Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov, v ktorom došlo k zlúčeniu advokátov a komerčných právnikov sa z ustanovenia § 10 ods. 1 a 2 vypúšťajú slová alebo komerčný právnik.

K bodu 14

	Ustanovenie sa navrhuje upraviť tak, aby správca dane vydal daňovému subjektu odpis zápisnice aj bez jeho požiadania.

K bodu 15  

	Ustanovenie sa dopĺňa z dôvodu potrieb z hľadiska praxe. 

K bodu 16  

	Ustanovenie sa dopĺňa nadväzne na zmenu ustanovenia § 20 ods. 8.

 K bodu 17  

	Aby zamestnanec správcu dane mohol zistiť, či daňový subjekt používa elektronickú registračnú pokladnicu a ako eviduje tržby na elektronickej registračnej pokladnici, nakupuje tovar. Preto sa ustanovenie navrhuje doplniť tak, aby daňový subjekt bol povinný tovar zakúpený správcom dane v nezmenenom stave prevziať späť a vrátiť príslušnú zaplatenú cenu. 

K bodu 18

	Ustanovenie sa dopĺňa nadväzne na zmenu  § 11 ods. 5.

K bodu 19  

	Ustanovenie § 14a ods. 3 neobsahuje, kedy rozhodnutie o zabezpečení tovaru alebo veci, ak sa odstránia pochybnosti, stráca účinnosť. Z tohto dôvodu je potrebné ho doplniť.

K bodom 20 a 21

	Ustanovenie sa zosúlaďuje so súčasne platnými právnymi predpismi.

K bodu 22

	Navrhuje sa zvýšiť hodnotu prepadnutého tovaru a veci nepatrnej hodnoty, ktoré správca dane môže predať v komisionálnom predaji. Ide o zvýšenie hodnoty obdobne ako je tomu už v súčasne platnom zákone pri priamom predaji hnuteľných vecí (§ 84n).	

K bodu 23

	Vzhľadom na to, že zákon o dražbách mimo exekúcie bol zrušený a nahradil ho zákon o dobrovoľných dražbách, aktualizuje sa poznámka pod čiarou k odkazu 6c.

K bodu 24  

	Nadväzne na  zmenu § 58 je potrebné vykovať aj zmenu v tomto ustanovení.

K bodu 25

	Ide o zosúladenie pojmov s Obchodným zákonníkom a aktualizovanie poznámky pod čiarou k odkazu.

K bodu 26 

	Z dôvodu prehľadnosti zákona sa navrhuje aktualizovať poznámka pod čiarou k odkazu.

K bodu 27

	Doplnenie § 15 ods. 1 nadväzuje na § 33 zákona č. 595/2003 Z. z., podľa ktorého na kontrolu uplatnenia daňového bonusu sa vzťahuje zákon č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov.  Zároveň sa upravuje terminologicky znenie nadväzne na zákon 222/2004 Z. z. o dani z pridanej hodnoty v znení zákona č. 350/2004 Z. z. 

K bodom 28 až 30  

Ak daňový subjekt nespolupracuje so správcom dane a nedôjde k dohode o začatí daňovej kontroly, navrhuje sa ustanoviť deň začatia daňovej kontroly priamo v zákone.

	Druhá veta v § 15 ods. 3 je nesystémovo zaradená v tomto ustanovení, preto sa presúva do § 15 ods. 4, z ktorého sa vypúšťa znenie o spísaní zápisnice v deň začatia daňovej kontroly. Ustanovenie o spísaní zápisnice je nadbytočný úkon správcu dane, nakoľko daňový subjekt z oznámenia vie, kde sa bude daňová kontrola vykonávať, deň začatia, druh kontrolovanej dane a kontrolované zdaňovacie obdobie. Zároveň údaje, ktoré sú uvedené v zápisnici, sú uvedené aj v protokole o daňovej kontrole. 

K bodu 31

	V návrhu ustanovenia sa jednoznačne upravuje, že zamestnanec správcu dane o výsledku zistenia z daňovej kontroly alebo o určení dane podľa pomôcok vyhotoví protokol. Zavedením ustanovenia § 17a o doručovaní elektronickými prostriedkami bolo potrebné do    § 15 ods. 10 doplniť doručovanie aj týmto spôsobom.

	Ak z  daňovej kontroly nevyplynie rozdiel dane, alebo je potvrdená oprávnenosť nadmerného odpočtu alebo daňový subjekt nenamieta správcom dane vyčíslený rozdiel dane, navrhuje sa, aby správca dane v súčinnosti s daňovým subjektom mohol prerokovať protokol o daňovej kontrole aj v kratšej lehote, ako bola správcom dane určená vo výzve na prerokovanie protokolu. Týmto sa umožní pružnejšie ukončovanie daňových kontrol. Z dôvodu  jednotného postupu sa ustanovuje, že dodatok k protokolu je súčasťou protokolu o daňovej kontrole.

K bodu 32

	Vzhľadom na to, že správca dane je povinný o výsledku zistenia z daňovej kontroly alebo o určení dane podľa pomôcok vypracovať protokol, je potrebné  pojem  protokol  (§ 15 ods. 10)  uvádzať aj v § 15 ods. 11,12,13 a 14.

K bodu 33

	Ustanovenie sa dopĺňa z dôvodu, aby bolo jednoznačne ustanovené, ktoré doručenie protokolu sa považuje za úkon smerujúci k vyrubeniu dane alebo rozdielu dane.

K bodu 34

	Ustanovenie sa terminologicky zosúlaďuje so zákonom č. 222/2004 Z. z. o dani z pridanej hodnoty v znení zákona č. 350/2004 Z. z.

K bodu 35

	Ustanovenie sa spresňuje, nakoľko sa vzťahuje len na fyzickú osobu.

K bodu 36

	Ustanovenie sa dopĺňa z hľadiska potrieb praxe.

K bodu 37

	Nadväzne na nový zákon č. 586/2003 Z. z. o advokácii a doplnení zákona č. 455/1991  Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov, v ktorom došlo k zlúčeniu advokátov a komerčných právnikov sa z ustanovenia § 17 ods. 9 vypustili slová alebo komerčnému  právnikovi.
 
K bodom 38 a 39

	Ide o terminologické spresnenie textu.

K bodom 40 a 41

	Ustanovenie sa dopĺňa o oprávnenie prijímať písomnosti osobou, ktorá prijíma písomnosti na pošte.
K bodu 42

	Zavedením ustanovenia § 17a o doručovaní elektronickými prostriedkami bolo potrebné do § 18 doplniť doručovanie aj týmto spôsobom.

K bodom 43 až 45

	Ustanovenia sa dopĺňajú a spresňujú z dôvodu možnosti doručovania písomnosti daňovým subjektom správcovi dane elektronickými prostriedkami na základe dohody, na ktorú sa primerane vzťahujú ustanovenia o zápisnici o ústnom pojednávaní (§11), ktorá musí obsahovať najmä náležitosti elektronického doručovania, overovania takéhoto podania a spôsob preukazovania doručenia. Údaje potrebné pre takéto doručovanie oznámi daňový subjekt správcovi dane na tlačive podľa vzoru uverejneného na internetovej stránke daňového riaditeľstva. 

K bodu 46 

	Ustanovenie sa upravuje z dôvodu zmeny názvu Národného úradu práce na Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny.

K bodu 47

	Zákonom č. 203/2004 Z. z. sa zmenil a doplnil zákon č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci v znení neskorších predpisov. V § 30b cit. zákona sa zrušil Úrad pre štátnu pomoc a práva a povinnosti prešli na ministerstvo financií. Z uvedeného  dôvodu  je  potrebné  vykonať  úpravu v § 23 ods. 5  písm. r).
 
K bodu 48

	Podľa § 73 ods. 10 zákona č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov, ak predmet daňovej exekúcie je zaťažený záložným právom, správca dane môže vykonať daňovú exekúciu na tento predmet len so súhlasom záložných veriteľov. Z uvedeného dôvodu sa § 23 ods. 5 dopĺňa novým  písmenom zc) tak, aby za porušenie daňového tajomstva sa v tomto prípade nepovažovalo oznámenie alebo sprístupnenie daňového tajomstva záložnému veriteľovi v rozsahu potrebnom na výkon jeho práv.

	Zároveň z prijatého zákona č. 223/2004 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon              č. 446/2002 Z. z. o vzájomnej pomoci pri vymáhaní niektorých finančných pohľadávok,  vyplynula pre Slovenskú republiku ako pristupujúci členský štát EÚ povinnosť informovať a poskytovať údaje Komisii Európskych spoločenstiev o zaslaných a prijatých žiadostiach o poskytnutie informácií, žiadostiach o doručenie písomnosti, žiadostiach o vymáhanie pohľadávky a údaje o výške pohľadávky, ktorú Slovenská republika za príslušné obdobie vymáhala a o skutočnej výške vymožených pohľadávok, a to vo vzťahu k členským štátom Európskej únie. Zároveň z prijatia zákona vyplynula povinnosť sprístupniť informácie získané pri poskytovaní pomoci pri vymáhaní pohľadávok od príslušného úradu zmluvného štátu aj osobám, ktoré  budú  riadne  akreditované  Bezpečnostným  akreditačným orgánom Európskej 
komisie, a to na účely údržby, obsluhy a rozvoja spojovacej siete Európskej únie CCN/CSI. Za účelom zosúladenia tohto zákona so zákonom č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov sa dopĺňa § 23 ods. 5 o nové písmená zd) a ze), ktorými sa prelamuje daňové tajomstvo z uvedených dôvodov.
	Z dôvodu nadväznosti na zákon SNR č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení a na skutočnosť, že správcom dane je aj obec, bolo potrebné prelomiť daňové tajomstvo aj voči hlavnému kontrolórovi a orgánom obce.

K bodom 49 a 50

	Nadväzne na úpravu § 103 bolo potrebné vykonať aj zmeny v týchto ustanoveniach.

K bodu 51

	Nadväzne na § 31 ods. 18 zákona č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov bolo potrebné prelomiť daňové tajomstvo v prípade, ak daňové riaditeľstvo oznámi daňovému subjektu, či iná osoba je registrovaná pre daň z pridanej hodnoty v inom členskom štáte EÚ a či číslo, ktoré daňový subjekt uviedol v žiadosti bolo tejto inej osobe pridelené. Rovnako bolo potrebné prelomiť daňové tajomstvo aj v prípade, ak daňové riaditeľstvo a colné riaditeľstvo zverejňujú aktualizovaný zoznam daňových subjektov, ktorí sú registrovaní na daň z pridanej hodnoty a spotrebné dane.

K bodu 52

	Ustanovenie sa spresňuje z dôvodu aplikácie v praxi.

K bodom 53 a 54 

	Podľa § 59 ods. 5 súčasne platného zákona č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov odklad platenia dane alebo platenie dane v splátkach môže správca dane povoliť najskôr odo dňa doručenia rozhodnutia o povolení odkladu platenia dane alebo rozhodnutia o povolení platenia dane v splátkach. Úpravou § 23b ods. 6 a 9 sa  zosúlaďujú tieto ustanovenia s § 59. 
	
K bodom 55 a 56

	Nadväzne na úpravu § 103 bolo potrebné vykonať aj zmeny v týchto ustanoveniach.

K bodu 57

	Úprava nadväzuje na § 64 zákona č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov, podľa ktorého správca dane môže odpustiť daňový nedoplatok len fyzickej osobe. Z uvedeného dôvodu sa vypúšťa v § 23b ods. 14 písmeno b) (obchodné meno alebo názov právnickej osoby a jej sídlo).

K bodu 58	

	Vypustením slova „najmä“ sa jednoznačne upravuje, kedy možno prerušiť konanie a vzhľadom na zmenu v § 20 mení sa odvolanie na toto ustanovenie.

K bodu 59

	Z dôvodu, že zákon č. 318/1992 Zb. o dani z dedičstva, dani z darovania a dani z prevodu a prechodu nehnuteľností v znení neskorších predpisov bol zrušený zákonom          č. 554/2003 Z. z. o dani z prevodu a prechodu nehnuteľností a o zmene a doplnení zákona      č. 36/1967 Zb. o znalcoch a tlmočníkoch v znení zákona č. 238/2000 Z. z. a že tento nový zákon neobsahuje ustanovenia o daňovom konaní, bol z § 28 ods.1 vypustený odkaz na zákon č. 318/1992 Zb. v znení neskorších predpisov. 

K bodu 60

	Ustanovenie sa rozširuje o povinnosť pre daňový subjekt  preukazovať skutočnosti, ktoré majú vplyv na správne určenie dane (napr. daňový subjekt musí preukázať, že ocenenie transferového majetku alebo služby použité medzi závislými osobami je v súlade s princípom nezávislého vzťahu).

K bodu 61

	Úprava tohto ustanovenia nadväzuje na § 31 ods. 11, podľa ktorého daňovým identifikačným číslom, ak  ide o fyzickú osobu - podnikateľa, je identifikátor určený správcom dane a u fyzickej osoby, ktorá nie je povinná sa registrovať,  v styku so správcom dane bude uvádzať rodné číslo. 

K bodu 62

	V navrhovanom ustanovení sa rieši problém, ktorý vyvstal z praxe. Ide o doplnenie ustanovenia o podpisovanie rozhodnutí, ak je správcom dane obec. Návrh je v súlade so zákonom o obecnom zriadení. Zároveň sa ustanovenie dopĺňa o možnosť doručovania rozhodnutia elektronickými prostriedkami v súlade s § 17a.

K bodu 63

	V § 1a je zavedený pojem daň.  Vzhľadom  na to, že podľa príslušných ustanovení zákona č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov úrok, sankčný úrok a pokuty sa vyrubujú rozhodnutím, bolo potrebné § 30 ods. 6 zosúladiť s týmito ustanoveniami a § 1a. Zároveň sa ustanovuje, že daň, t.j. aj vrátane úroku, sankčného úroku a pokút  je splatná do 15 dní od nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia, ak osobitný hmotnoprávny daňový predpis neustanovuje inak.

K bodu 64

	Pri preskúmaní rozhodnutia mimo odvolacieho konania, aby bolo možné posúdiť, či rozhodnutie bolo  vydané  v  súlade so všeobecne záväznými právnymi predpismi, je potrebné 
vyžiadať aj stanoviská, podklady a dokumentáciu od orgánov, ktoré rozhodovali v prvom a druhom stupni. Preto sa navrhuje z lehôt tento mimoriadny opravný prostriedok vyňať. 

K bodu  65

Pri výkone daňovej kontroly  zahraničných závislých osôb [§ 2 písm. r) zákona           č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov] nie  je  možné z  dôvodu časovej a odbornej náročnosti, ako aj zložitosti procedúry získania informácií potrebných  pre  správne určenie dane, ak ide o  zistené  prípady, kedy je súčasťou základu dane aj  rozdiel  vypočítaný podľa  § 17 ods. 5 a 6  zákona  č. 595/2003  Z. z. o dani z príjmov,  dodržať  ustanovenú lehotu na výkon daňovej kontroly. V týchto prípadoch daňové riaditeľstvo môže túto lehotu predĺžiť najviac  o dvanásť mesiacov. Ak daňovú kontrolu  vykonáva orgán podľa § 15 ods. 16,   príslušným orgánom na predĺženie  tejto lehoty je ministerstvo.  

K bodu 66

Ide o zosúladenie pojmov s Obchodným zákonníkom.
	
K bodu 67 

	Ustanovenie sa zosúlaďuje  so  zákonom č. 595/2003 Z. z. o dani  z príjmov v znení neskorších predpisov.

K bodu 68

	Ustanovenie sa spresňuje nadväzne na § 17.

K bodu 69
	
	Vzhľadom na to, že zahraničná osoba, ktorá sa registruje podľa zákona o dani z pridanej hodnoty nemusí uvádzať všetky údaje ako daňový subjekt so sídlom alebo trvalým pobytom na území Slovenskej republiky, navrhuje sa ustanoviť, aby registračnú a oznamovaciu povinnosť vykonávala len v rozsahu a na tlačive, ktorého vzor určí daňové riaditeľstvo po dohode s ministerstvom. Vzor tlačiva daňové riaditeľstvo uverejní na internetovej stránke daňového riaditeľstva a obvyklým spôsobom (masovokomunikačné prostriedky) alebo na mieste obvyklom na oznamovanie informácií daňovým subjektom. Zároveň sa ustanovenie zosúlaďuje s novelizovaným § 20 ods. 8.

K bodu 70

	Ustanovenie sa spresňuje pri fyzickej osobe, ktorá nemá povinnosť registrácie podľa zákona o správe daní a poplatkov a hmotnoprávnych  daňových zákonov v tom smere, že pri styku so správcom dane je povinná uvádzať jej rodné číslo. Ďalej sa jednoznačne upravuje, že ak je právnická osoba alebo fyzická osoba registrovaná na dani z pridanej hodnoty, že na dokladoch uvádza len identifikačné číslo pre daň z pridanej hodnoty. 

K bodu 71

	Ustanovenie sa dopĺňa o postup správcu dane pri registrácii z úradnej moci.

K bodu 72

	Ustanovenie sa spresňuje nadväzne na nové hmotnoprávne daňové zákony.

K bodu 73

	Z dôvodu operatívnosti, vyššej efektívnosti a právnej istoty daňových subjektov sa navrhuje, aby daňové riaditeľstvo a colné riaditeľstvo  priebežne zverejňovalo aktualizovaný zoznam daňových subjektov registrovaných na daň z pridanej hodnoty a na spotrebné dane. V ustanovení sa tiež navrhuje obsah zverejňovaných údajov a spôsob ich zverejňovania.

K bodu 74

	Z dôvodu jednoznačnej identifikácie fyzickej osoby bolo potrebné ustanovenie § 32 ods. 5 tretiu vetu doplniť o daňové identifikačné číslo, ktoré v oznámení pre daňový úrad  uvádza právnická osoba alebo fyzická osoba z dôvodu vykonávania platieb fyzickým osobám, ak z platieb nezráža daň. Zároveň sa zvýšila aj suma, od ktorej právnické osoby a fyzické osoby oznamujú správcovi dane platby fyzickým osobám, ak z nich nezrážajú daň. 

K bodu 75
	
	V nadväznosti na „smernicu 2003/48/ES z 3.6.2003 o zdaňovaní príjmu z úspor v podobe výplaty úrokov“, ktorá bola zapracovaná do návrhu novely zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov, vzniká povinnosť právnickým osobám a fyzickým osobám oznamovať úrok alebo iný výnos vyplácaný fyzickej osobe - konečnému príjemcovi miestne príslušnému správcovi dane, na tlačive, ktorého vzor určí ministerstvo financií. Vzor tlačiva daňové riaditeľstvo uverejní na internetovej stránke daňového riaditeľstva a obvyklým spôsobom (masovokomunikačné prostriedky) alebo na mieste obvyklom na oznamovanie informácií daňovým subjektom.
	
K bodu 76

V  § 35   sú uvádzané pokuty, ktoré sa vzťahujú na daň.  Navrhuje  sa  spresniť a doplniť  uloženie  pokuty v prípadoch, ak na základe výsledkov  daňovej  kontroly správca dane  prehodnotí daňové povinnosti vyplývajúce z ustanovení zákona o dani z pridanej hodnoty a  jednotlivých zákonov o spotrebných daniach  (napr.  vlastná daňová povinnosť, nadmerný odpočet, vrátenie  spotrebnej dane) a hranice pre určenie  výšky pokuty, ak daňový subjekt podá daňové priznanie po lehote ustanovenej hmotnoprávnymi daňovými zákonmi. Z dôvodu, aby pri ukladaní pokuty neboli daňové subjekty znevýhodňované alebo zvýhodňované, jednoznačne sa upravilo, aká základná úroková sadzba Národnej banky Slovenska sa pri ukladaní pokuty uplatní. Zároveň v odseku 3 sa ustanovenie dopĺňa o hlásenie a dodatočné hlásenie a v odseku 4 o pokutu uloženú správcom dane daňovému subjektu, ak predložil daňové priznanie po lehote a nevznikla mu za zdaňovacie obdobie daňová povinnosť alebo vlastná daňová povinnosť podľa zákona o dani z pridanej hodnoty.  
K bodu 77

Úprava sa vykonáva z dôvodu spresnenia jednotného výkladu a postupu, ak je správcom dane obec.
K bodu 78 

Ustanovenie sa spresňuje nadväzne na zákon o dani z príjmov a dopĺňa sa pokuta za nepredloženie súhrnného výkazu (zákon o dani z pridanej hodnoty). Zároveň sa jednoznačne ustanovuje, že správca dane pri nepredložení hlásenia alebo prehľadu, resp. súhrnného výkazu môže uložiť len jednu pokutu.
K bodu 79 

Ustanovenie sa spresňuje nadväzne na súčasne platný zákon o správe daní.
K bodu 80

Ustanovenie sa dopĺňa o možnosť uložiť pokutu za porušenie povinností  nepeňažnej
povahy aj tretej  osobe, ak si nesplní povinnosti podľa zákona o správe daní.
K bodu 81

Pre správcu dane, ktorý novým rozhodnutím zníži daň alebo vlastnú daňovú povinnosť, alebo zvýši nadmerný odpočet, sa zavádza povinnosť z úradnej moci  v pomernej výške znížiť aj pokutu uloženú pôvodným rozhodnutím. 

K bodu 82

	Súčasné znenie § 35 ods. 18 sa vypúšťa vzhľadom na to, že rozpočtové určenie výnosov z pokút upravuje zákon o rozpočtových pravidlách. Novým znením sa navrhuje uložiť pokutu osobe, ktorá nie je platiteľom dane, ak uplatní   k cene daň z pridanej hodnoty.
K bodu 83 

Navrhovaná úprava  tohto ustanovenia súvisí so zapracovaním  sankčného systému zo  zákona o dani z pridanej hodnoty do zákona o správe daní.
K bodu 84  

Ustanovenie sa dopĺňa  o nové písmeno g), podľa ktorého  správca dane  vyrubí  sankčný úrok platiteľovi dane v prípade, ak nevykonal zabezpečenie dane a výšku dane neodviedol v termíne podľa § 44  zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov.
K bodu 85
	Jednoznačne sa upravuje, že správca dane nemôže vyrubiť sankčný úrok zo sankčného úroku, úroku alebo z pokuty.
 K bodu 86

V záujme zachovávania ochrany práv daňového subjektu sa v  uvedených ustanoveniach  upravuje  povinnosť zníženia vyrubeného  sankčného úroku  správcom dane z úradnej moci, ak dochádza k zníženiu pôvodne vyrubenej dane. Ako kompenzácia  sa daňovému subjektu  priznáva  sankčný úrok za neoprávnene zadržiavané peňažné prostriedky  vo výške štvornásobku základnej úrokovej sadzby Národnej banky Slovenska za každý deň  neoprávnene zadržiavaných peňažných prostriedkov daňového subjektu. Pri platení sankčného úroku daňovému subjektu sa postupuje ako pri vrátení daňového preplatku podľa   § 63. Zároveň sa nadväzne na daň z pridanej hodnoty a spotrebné dane zavádza definícia pojmu neoprávnene zadržiavané peňažné prostriedky.
Navrhovanou úpravou § 35b ods. 7 sa ustanovuje pre správcu dane  povinnosť  po poukázaní neoprávnene zadržiavaných peňažných prostriedkov zaplatiť daňovému subjektu do 15 dní sankčný úrok a vydať daňovému subjektu rozhodnutie.

K bodu 87 

	Rovnako ako u pokuty podľa § 35 ods. 17 sa aj pri sankčnom úroku ustanovila lehota, po ktorej nemožno sankčný úrok vyrubiť a zároveň aj právo na vybratie a vymáhanie sankčného úroku.

 K bodu 88

	Navrhovaným ustanovením sa umožňuje správcovi dane zrušiť alebo zmeniť rozhodnutie o záznamovej povinnosti, ktorú uložil daňovému  subjektu vzhľadom na to, že v súčasnosti nemá správca dane oporu v zákone na zrušenie alebo zmenenie svojho rozhodnutia. 

K bodu 89

	Ustanovenie sa dopĺňa nadväzne na  navrhované doplnenie § 20 ods. 8.

K bodu 90

	Navrhovaným znením sa spresňuje, kedy a za aké obdobie nemôže daňový subjekt podať dodatočné daňové priznanie alebo hlásenie.

K bodu 91

	Ustanovenie sa dopĺňa o ďalšie skutočnosti, ktoré vyplynuli z poznatkov praxe.

K bodom 92 a 93 

	V § 41  sa zosúlaďujú pojmy nadväzne na § 5 súčasne platného zákona

K bodu 94

	Navrhuje sa spresniť postup pri určení dane podľa pomôcok správcom dane.

K bodu 95

	Ide o zosúladenie znenia nadpisu  s § 44 súčasne platného zákona.

K bodu 96

	Z ustanovenia sa vypúšťa nadbytočné znenie.

K bodu 97

	Jednoznačne sa vymedzuje, čo sa považuje za vyrubenie dane, pri ktorej sa podáva daňové priznanie alebo hlásenie a pri ktorej sa daňové priznanie alebo hlásenie nepodáva a zároveň, ktorý deň sa považuje za deň vyrubenia dane.
 
K bodu 98

	Ide o sprecizovanie znenia. Príslušné orgány vymenované v § 44 ods. 8 vydávajú z dôvodu jednotného postupu len vzory platobných výmerov a dodatočných platobných výmerov, ktoré nie sú tlačivami. 

K bodu 99

	Ustanovenie sa upravuje z dôvodu zmien vykonaných v zákonoch o dani z nehnuteľností a cestnej dani, nakoľko súčasne platné zákony a ani pripravovaný zákon o miestnych daniach neriešia oblasť zániku práva vyrubiť daň. 

K bodom 100 až 110 

Podľa zákona č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov postupujú aj daňové riaditeľstvo, colné riaditeľstvo a ministerstvo, ako prvostupňový orgán. Preto bolo potrebné v § 46 až  47 túto skutočnosť upraviť. Zároveň sa spresňuje znenie § 46 ods. 4                      písm. c) vzhľadom na to, že odvolanie môže daňový subjekt podať proti akémukoľvek rozhodnutiu o vyrubení dane a nielen k rozhodnutiu, ktorý má formu platobného výmeru. 

Z hľadiska praxe sa do § 47 ods. 5 doplnil ďalší dôvod na zamietnutie odvolania prvostupňovým orgánom a to, ak je odvolanie podané len proti odôvodneniu rozhodnutiu.

K bodu 111

 	Ustanovenie sa dopĺňa z toho dôvodu, aby v odvolacom konaní mohla byť využitá súčinnosť tretích osôb.

K bodu 112

	Upravuje sa spôsob riešenia námietky, ktorá smeruje proti postupu vedúceho zamestnanca správcu dane v daňovom konaní.

K bodu 113

	V tomto ustanovení sa navrhuje, aby právoplatné rozhodnutie, ktoré príslušný orgán mimo odvolacieho konania zmení,  nebolo predmetom obnovy konania.

K bodu 114
 
	 Daňový subjekt v daňovom konaní má veľa možností cez riadne a mimoriadne opravné prostriedky doriešiť so správcom dane výšku dane resp. výšku daňového nedoplatku. Vzhľadom na to, že v daňovej exekučnej výzve sa vychádza z  právoplatných a vykonateľných rozhodnutí a prihliada sa len na skutočnosti súvisiace s vymáhaním daňového nedoplatku, do ustanovenia sa dopĺňa vylúčenie preskúmania  rozhodnutia o odvolaní  proti daňovej exekučnej výzve mimo odvolacieho konania.
 
K bodu 115  

	Ide o zosúladenie odseku 5 s odsekom 3 tohto ustanovenia.

K bodu 116

	Ustanovenie sa spresňuje z dôvodu, že zánik práva súvisí iba s vyrubením dane (istiny) alebo jej rozdielu. Pokiaľ ide o ostatné rozhodnutia (vrátane úroku, sankčného úroku a pokuty) jednoznačne sa upravila lehota päť rokov od právoplatnosti napadnutého rozhodnutia.

K bodu 117

	Doplnenie ustanovenia nadväzuje na § 48 ods. 4 súčasne platného zákona.

K bodu 118

	Ustanovenie je spresnené. Daňový subjekt pri platení dane uvedie príslušnú daň (použitím príslušného účtu štátnych príjmov, na ktorý platbu smeruje), variabilný symbol (ktorý obsahuje identifikáciu daňového subjektu), sumu platby a charakter platby (preddavok, daň, pokuta, sankčný úrok atď.). Ak daňový subjekt označí platby inak (napr. neoznačí platbu na sankčný úrok), správca dane ju použije podľa poradia definovaného zákonom (§ 58 ods. 5), pričom oznámi daňovému subjektu účel platby. Ak nemožno platbu použiť podľa § 58 ods. 5, správca dane oznámi daňovému subjektu, že platbu nemôže použiť na príslušnú daň a vyzve daňový subjekt, aby mu v určenej lehote oznámil, na úhradu ktorej dane má byť platba použitá.  Zmysel uvedeného návrhu je v zjednodušení platenia dane pre daňový subjekt a tiež v zjednodušení postupu správcu dane, ktorý nebude musieť pri každom nesprávne použitom zúčtovacom symbole vyzývať daňový subjekt na bližšie určenie platby. Efekt, ktorý sa očakáva by mal byť v znížení nákladov, ktoré sú spojené v súčasnosti so zasielaním výziev daňovým subjektom. Zároveň sa v § 58 ods. 5 zamieňa poradie, kde sa hneď za vyrubený rozdiel dane vsunuli najstaršie daňové nedoplatky, z dôvodu aby podľa poradia sa uhrádzali najskôr dane a až následne sankcie. 
Zároveň sa vypúšťa možnosť platiť daň v hotovosti do 10 000 Sk zamestnancovi správcu dane, ktorým je daňový úrad a colný úrad a táto možnosť zostáva len pre správcu dane, ktorým je obec. Uvedené sa  navrhuje z dôvodu vysokých nákladov súvisiacich s preberaním platieb v hotovosti na daňových úradoch (poplatky týkajúce sa odvodu hotovostí prostredníctvom komerčných bánk) a z dôvodu nedostatočnej vybavenosti daňových úradov na prijímanie platieb v hotovosti (chýbajúce priestory vybavené zabezpečovacím zariadením, ÚV lampy a listovacie  počítačky  bankoviek).	

Pokiaľ ide o zaplatenie dane inou osobou ako daňovým subjektom, k zmenám nedošlo.

K bodu 119

	Ak daňový subjekt zaplatí daň alebo splátky dane skôr, ako mu ukladá rozhodnutie o povolenom odklade alebo splátkach, uhradí úrok len za obdobie skutočného odkladu dane alebo skutočných splátok, nie za obdobie rozhodnutím povoleného odkladu.

K bodu 120

	V § 59 ods. 11 a 12 sa znenie spresňuje.

K bodu 121

	Znenie, ktoré sa vypúšťa, je v zákone nadbytočné.

K bodom 122 až 124

	Z dôvodu jednotného postupu sa ustanovenie dopĺňa o možnosť započítať nepremlčané pohľadávky (zo strany daňové úradu a colného úradu daňový nedoplatok) len vtedy, ak suma jednej pohľadávky presiahne 10 000 Sk. Zároveň sa ustanovuje postup pre daňový úrad a colný úrad, ak daňový dlžník predloží neúplnú žiadosť. V tomto prípade vyzve daňový úrad alebo colný úrad daňového dlžníka, aby žiadosť doplnil a určí mu lehotu. Až do predloženia úplnej žiadosti možno daňový nedoplatok započítať s preplatkom, prípadne nadmerným odpočtom dane z pridanej hodnoty  alebo spotrebnou daňou, na ktorú bolo uplatnené vrátenie dane daňovým  dlžníkom. Ak daňový subjekt ani po lehote určenej vo výzve nepredloží úplnú žiadosť, nemôže dôjsť k započítaniu pohľadávky.

K bodom 125 až 127

	Ustanovenie sa dopĺňa o odpis daňového nedoplatku v prípade zániku daňového nedoplatku, ktorý zodpovedá sankcii. Ide o nadväznosť na § 103 ods. 9, podľa ktorého môže vláda vydať nariadenie, ktorým ustanoví, že ak daňový subjekt zaplatí aspoň daň (istinu) zaniká daňový nedoplatok zodpovedajúci nezaplatenej sankcii prislúchajúcej k tejto dani. Vložením nového odseku sa prečíslováva odsek a z nadpisu sa vypúšťajú slová pre nevymožiteľnosť.

K bodu 128

	Ustanovenie sa spresňuje a zvyšuje sa hranica, od ktorej daňový úrad a colný úrad sú povinné podať návrh na vyhlásenie konkurzu.

K bodu 129

	Ide o terminologické spresnenie súčasného znenia.

K bodu 130

	Zmena odseku 9 nadväzuje na odsek 4 súčasne platného zákona.
			
K bodu 131

	Ustanovenie sa dopĺňa o možnosť zaplatiť daňovú pohľadávku alebo daňový nedoplatok aj inou osobou (nadväznosť na § 58 ods. 6 návrhu) a z hľadiska praxe o nový titul „zánik  predmetu záložného práva“ ( napr. scudzenie), na základe ktorých môže správca dane z vlastného alebo iného podnetu zmeniť alebo zrušiť, a to aj čiastočne, rozhodnutie o zriadení záložného práva.

K bodu 132

	Ide o zosúladenie § 73  ods. 1 s  §  1a  písm. h).

K bodu 133

Nadväzne na zmenu kompetencii v pripravovanom zákone o orgánoch štátnej správy vo veciach daní  sa navrhuje vypustiť pre správcu dane, ktorým je daňový úrad zastupovanie v súdnom konaní.

K bodu 134

Podľa § 73 ods. 6  závady viaznuce na veci zanikajú v súlade s § 84m ods. 7 aj pri predaji na základe ponuky. Ustanovenie sa dopĺňa, že závady zanikajú aj pri priamom predaji hnuteľných vecí podľa § 84n ods. 2.

K bodu 135

	V záujme komplexného vyjadrenia vzťahu inej osoby k majetku daňového dlžníka sa navrhované ustanovenie doplnilo o slovo „užíva“.

K bodom 136 a 137

	Ustanovenie sa dopĺňa nadväzne na navrhovanú zmenu § 30 ods. 2  písm. f).

K bodu 138

	Ustanovenie sa dopĺňa o postup správcu dane v prípade, ak majetok daňového dlžníka nepostačuje na úhradu vymáhaného daňového nedoplatku a v priebehu daňového  exekučného  konania  sa  správca dane dozvie o ďalšom majetku daňového dlžníka a zároveň sa postup spresňuje nadväzne na § 73 ods. 10 v tých prípadoch, ak majetok daňového dlžníka je zaťažený záložným právom záložných veriteľov.
	
K bodu 139

	Ustanovenie sa dopĺňa nadväzne na zmenu v ustanovení § 30 ods. 2 písm. f).

K bodu 140

	Podľa § 46 ods. 9 zákona č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov odvolanie má odkladný účinok, ak neustanovuje súčasne platný zákon inak. Ak v priebehu daňového exekučného konania správca dane zastaví daňové exekučné konanie (napr. daňový nedoplatok daňový dlžník vyrovnal) je potrebné do ustanovenia § 80 ods. 3 doplniť, že odvolanie nemá odkladný účinok, pretože podľa § 30 ods. 10  rozhodnutie je vykonateľné, ak podanie riadnych opravných prostriedkov proti nemu nemá odkladný účinok Rozhodnutie je právoplatné, ak v lehote do 8 dní odo dňa doručenia rozhodnutia ho daňový dlžník nenapadol odvolaním, resp. sa odvolania vzdal do zápisnice. Z dôvodu, že daňový dlžník daňový   nedoplatok   vyrovnal,  predpokladá   sa,  že  sa  neodvolá.  Uvedenou    zmenou   sa rozhodnutie o zastavení daňového exekučného konania stane právoplatným a vykonateľným a je v prospech daňového subjektu. 

K bodu 141

	Ustanovenie sa dopĺňa o sumu peňažných prostriedkov, ktoré nepodliehajú daňovej exekúcii u fyzickej osoby.

K bodom 142 a 143

	Ustanovenia sa dopĺňajú nadväzne na zmenu ustanovenia § 30 ods. 2 písm. f).

K bodu 144

	Nadväzne na zmenu Devízového zákona (vypustenie § 14, na ktorý odkazoval zákon č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov) a z dôvodu jednotného postupu správcov dane sa  upravuje ustanovenie § 85 ods. 4. Ak ide o devízové hodnoty  (napr. peňažné prostriedky v cudzej mene) správca dane je povinný postupovať podľa § 13 Devízového zákona. Pri výrobkoch z drahých kovov vymedzených v návrhu zákona sa postupuje ako pri daňovej exekúcii na hnuteľné veci, pri polotovaroch, zliatinách  a pod., taktiež vymedzené v návrhu zákona a ktoré sú určené na výrobu, správca dane zabezpečí predaj prostredníctvom osoby na to oprávnenej.

K bodu 145 

	Ide o zosúladenie znenia  § 87 ods. 5 s odsekom 6.

K bodu 146

	Ustanovenie sa dopĺňa nadväzne na zmenu ustanovenia § 30 ods. 2 písm. f).

K bodu 147

	Podľa súčasne platného zákona môže správca dane vykonať daňovú exekúciu postihnutím majetkových práv spojených s obchodným podielom spoločníka v obchodnej spoločnosti  (s.r.o., v.o.s., komanditná spoločnosť) na vyrovnací podiel, podiel na zisku a podiel na likvidačnom zostatku a zároveň aj na obchodný podiel. Vzhľadom k tomu, že v praxi vyvstali problémy s využitím tohto ustanovenia, mení sa toto ustanovenie len na podiely  obchodných  spoločnosti  (bez  obchodného  podielu).  Podstatou  návrhu  zákona   je 
návrh, ktorý bol schválený zákonom č. 219/1999 Z. z., ktorý novelizoval zákon č. 511/1992 Zb. a ktorý upravoval daňové exekučné konanie. 

K bodu 148

	Z dôvodu, že daňovou exekúciou správca dane vymáha aj peňažné plnenia uložené rozhodnutím, je potrebné túto skutočnosť doplniť do § 93 ods. 2 a tým ustanoviť jednoznačný postup na použitie získaného výťažku poukázaného na daňový exekučný účet.

K bodu 149

	Vzhľadom k tomu, že správcom spotrebných daní je colný úrad, z dôvodu sprecizovania sa  navrhuje zmeniť poznámku  pod čiarou k odkazu, i napriek tomu, že má len informatívny charakter.

K bodu 150

	Ustanovenie o zaokrúhľovaní je potrebné  doplniť nadväzne aj na zmenené sankcie.

K bodu 151

	Nadväzne na zmenu § 31 ods. 11 návrhu tejto novely a že povinnosť na doklade vyznačovať register a číslo zápisu je upravené v Obchodnom zákonníku, ustanovenie sa vypúšťa.

K bodu  152

	V  ustanovení sa navrhuje zaviesť možnosť daňovým orgánom, colným orgánom, ministerstvu a obci poskytnúť úľavu z úroku, zo sankčného úroku alebo z pokút aj daňovému subjektu, ktorý nesprávne vykázal daňovú povinnosť len z dôvodu nesprávnej aplikácie právneho predpisu, avšak zaplatil aspoň daň (istinu). Zároveň sa ustanovenie dopĺňa o možnosť, aby ministerstvo vydalo metodické usmernenie z dôvodu jednotného postupu podľa tohto zákona a hmotnoprávnych daňových zákonov, ktoré bude pre daňové orgány a colné orgány záväzné a opatrenie na zamedzenie nezrovnalostí vzniknutých z uplatňovania daňového predpisu alebo na zamedzenie nezrovnalostí vzniknutých z uplatňovania daňových predpisov.  Ak daňový subjekt zaplatí aspoň daň (istinu) navrhuje sa  upustiť od vymáhania sankcií a daňový nedoplatok zodpovedajúci nezaplatenej sankcii prislúchajúci k zaplatenej dani zaniká. Rozsah daňových subjektov a ďalšie podmienky upustenia od vymáhania sankcií môže ustanoviť vláda nariadením.

K bodu 153

	Ide o legislatívno-technické spresnenie pôvodného textu.

K bodu 154 

V nových hmotnoprávnych daňových zákonoch došlo k zrušeniu hmotnoprávnych predpisov, ktoré upravovali  pokuty, penále a zvýšenie dane  a ustanovili sa pokuty a sankčný úrok v zákone č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov. Z toho dôvodu je potrebné v predkladanom návrhu novely  zákona upraviť, ako  má správca dane  postupovať po ich zrušení, ak osobitný hmotnoprávny daňový predpis neustanovuje inak. 

K Čl. II

K bodu 1

Navrhuje sa v § 1 nahradiť slová „Ministerstvo financií“ slovami „príslušný orgán“ a vypustiť legislatívnu skratku „(ďalej len „ministerstvo)“, z dôvodu pripravovaného delegovania kompetencií na účely vymáhania pohľadávok na Daňové riaditeľstvo SR a Colné riaditeľstvo SR.

K bodu 2 

	V § 2 písm. d) sa aktualizuje poznámka pod čiarou týkajúca sa vymáhajúceho úradu.
	
K bodu 3

Navrhuje sa doplniť písmeno e), ktoré upravuje pojem „príslušný orgán Slovenskej republiky“. Týmto orgánom bude Ministerstvo financií Slovenskej republiky alebo ním poverený daňový orgán, ktorým je Daňové riaditeľstvo SR  alebo colný orgán, ktorým je Colné riaditeľstvo SR .

Nadväzne na vyššie uvedené sa navrhuje upraviť aj poznámky pod čiarou k odkazom 1 a 1a. 

K bodu 4
 
Navrhuje sa nové znenie § 4 vrátane nadpisu z dôvodu pripravovaného delegovania kompetencií na účely vymáhania pohľadávok na Daňové riaditeľstvo SR a Colné riaditeľstvo SR.

V odseku 1 sa ustanovuje, že ministerstvo a vymáhajúci úrad pri poskytovaní, požadovaní alebo prijímaní vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávky budú postupovať podľa tohto zákona a vymáhajúci úrad bude postupovať pri vymáhaní pohľadávky podľa  osobitného zákona, ak tento zákon neustanovuje inak.

V odseku 2 sa navrhuje, aby ministerstvo mohlo poskytovaním, požadovaním alebo prijímaním vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávky poveriť daňový orgán alebo colný orgán.

V odseku 3 sa navrhuje uložiť povinnosť poverenému daňovému orgánu alebo colnému orgánu poskytovať, požadovať alebo prijímať pomoc podľa tohto zákona alebo osobitného predpisu (napr. zákon č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov v znení neskorších predpisov, zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov a zákon č. 199/2004 Z. z.  Colný zákon).

V odseku 4 sa navrhuje v súvislosti s vymáhaním pohľadávok súvisiacich s daňou z nehnuteľností, aby príslušný orgán Slovenskej republiky bol oprávnený požadovať od správcu dane, ktorým je obec, informácie potrebné na vymáhanie pohľadávky týkajúcej sa dane, ktorú spravuje a zároveň povinnosť obce bez zbytočného odkladu informáciu potrebnú na vymáhanie pohľadávky v požadovanom rozsahu poskytnúť príslušnému orgánu Slovenskej republiky.

K bodu 5 

	Ustanovenie sa  upravuje nadväzne na  navrhovanú zmenu v § 1. 

K  bodom 6 a 7

Z dôvodu, že na identifikáciu dlžníka je potrebné predovšetkým jeho identifikačné číslo, navrhuje sa nahradiť miesto a dátum narodenia identifikačným číslom a dátumom narodenia.

K bodu 8

Ustanovenie sa dopĺňa  nadväzne na vymedzenie pojmu príslušný orgán Slovenskej republiky a pripravované delegovanie kompetencií v oblasti vymáhania pohľadávok. 

K bodom 9 až 12

Ide o rovnakú úpravu ako v bodoch 5 a 6.

K bodu 13

Ustanovenie sa upravuje z dôvodu gramatickej väzby na vymedzenie pojmu príslušný orgán Slovenskej republiky a pripravované delegovanie kompetencií. 

K bodu 14

V tomto ustanovení sa navrhuje postup príslušného orgánu Slovenskej republiky  súvisiaci s poukazovaním vymoženej sumy pohľadávky na účet príslušného úradu v mene (cudzia mena, napr. euro, dolár, libra) zmluvného štátu.

K bodu 15

Navrhovaným znením sa zavádza povinnosť pre poverený daňový orgán a poverený colný orgán poskytnúť ministerstvu údaje o počte zaslaných a prijatých žiadostí o poskytnutie informácií, žiadostí o doručenie písomností a žiadostí o vymáhanie pohľadávky a údaje o výške pohľadávky a o vymožených pohľadávkach vo vzťahu k členským štátom Európskej únie za predchádzajúci kalendárny rok najneskôr do 30. marca bežného roka. Tieto informácie bude ministerstvo každoročne do 15. apríla prekladať Komisii Európskych spoločenstiev.

K  bodu 16

Úprava ustanovenia nadväzuje na navrhované znenie § 2 písmeno e) návrhu novely zákona.

K bodu 17

Zavedením pojmu príslušný orgán Slovenskej republiky do predkladanej novely zákona sa navrhuje slovo „ministerstvo“ s výnimkou § 4 a § 9b  vo všetkých tvaroch v celom texte zákona nahradiť slovami „príslušný orgán Slovenskej republiky“. V § 4 a  § 9b sa navrhujú kompetencie ministerstva ponechať. 

K bodom 18 a 19

	V prílohách č. 1 a 3 v časti I. a II. sa spresňuje, ktorý príslušný úrad zmluvného štátu podáva žiadosť o informáciu, žiadosť o doručenie a žiadosť o vymáhanie a ktorý príslušný úrad zmluvného štátu ich prijíma. 

K bodom 20 až 22

	V prílohách č. 1, 3 a 6 v časti III. a IV. v písmene a) sa navrhuje namiesto údaju miesto narodenia fyzickej osoby uviesť údaj identifikačného čísla, ktorý v tejto prílohe chýba. Miesto narodenia nie je na účel tohto zákona rozhodujúce. Rozhodujúci je údaj dátumu narodenia, ktorý už súčasná príloha obsahuje. 

K Čl. III

K bodu 1 

	V nadväznosti na smernicu Rady  2004/56/ES z 21.4.2004, ktorá novelizuje smernicu Rady 77/799/EHS o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti  priamych daní v znení neskorších zmien a doplnení bolo transponované ustanovenie o doručovaní rozhodnutí a iných písomností príslušným orgánom SR, ktoré boli vydané príslušným orgánom zmluvného štátu, daňovým subjektom na území SR, vrátane oznámenia dátumu  doručenia  písomnosti daňovému subjektu ako aj právomoc príslušných orgánov SR o doručovanie rozhodnutí v inom zmluvnom štáte.

K bodu  2 

Nadväzne na novelu zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov, ktorým sa upravuje otázka zdaňovania úrokov a iných výnosov fyzických osôb s bydliskom v inom členskom štáte Európskej únie a Smernicu Rady č. 2003/48/ES z 3. júna 2003 o zdaňovaní príjmu z úspor v podobe výplaty úrokov, navrhuje sa v § 7a  zákona č. 472/2002 Z. z.  o  medzinárodnej  pomoci  a spolupráci  pri  správe  daní   a o  zmene  a  doplnení zákona č. 366/1999  Z. z.  o daniach z   príjmov   v  znení   neskorších   predpisov  v   znení   zákona č. 191/2004 Z. z. rozšíriť automatickú výmenu informácií aj na informácie o úroku a inom výnose vyplatenom v prospech fyzickej osoby z iného členského štátu Európskej únie, vrátane lehoty, v ktorej príslušný orgán Slovenskej republiky poskytne príslušnému úradu iného členského štátu Európskej únie tieto informácie.

	Zároveň sa upravuje povinnosť osôb, ktoré vyplácajú takéto príjmy, oznamovať príslušnému správcovi dane skutočnosti týkajúce sa týchto príjmov.

K bodu 3

	V navrhovanom ustanovení sa upravuje v súlade so smernicou Rady 2004/56/ES  postup pri navrhovaní simultánnej daňovej kontroly u daňových subjektov, ak o jej vykonávanie  majú  záujem dva alebo viaceré členské štáty EÚ.  Zároveň sa upravuje  právomoc príslušného orgánu pre výmenu informácií, ktoré boli zistené počas výkonu simultánnej daňovej kontroly alebo po jej ukončení.

K bodom  4  a 5 

	Upravuje sa znenie príslušných ustanovení zákona týkajúcich sa zaobchádzania s informáciami alebo odmietnutia poskytnutia informácií inému zmluvnému štátu, napr. na aký účel môže byť informácia poskytnutá, možnosť vznesenia námietok príslušným  orgán poskytujúcim informácie  proti použitiu informácií na určitý účel a pod.
 .      

K Čl.  IV

V súvislosti s pristúpením Slovenskej republiky k Európskej únii je potrebné odstrániť diskrimináciu spočívajúcu v rôznom spoplatňovaní schválenia technickej spôsobilosti jednotlivého motorového vozidla  v závislosti od toho, či ide o novovyrobené alebo ojazdené vozidlo a od veku ojazdeného vozidla, a preto sa ujednocuje sadzba správneho poplatku na 2000 Sk bez rozlišovania vozidiel. 
Zároveň sa navrhuje, aby sa doplnil Sadzobník správnych poplatkov aj o poznámku súvisiacu s platením poplatkov za udržiavanie platnosti patentu, európskeho patentu a dodatkového ochranného osvedčenia.

K Čl. V

	 Vzhľadom k tomu, že návrh zákona je už 28 novelou, navrhuje sa splnomocniť predseda  Národnej rady Slovenskej republiky, aby v Zbierke zákonov Slovenskej republiky vyhlásil úplné znenie zákona Slovenskej národnej rady č.  511/1992  Zb.  o  správe  daní  a poplatkov  a  o  zmenách  v  sústave  územných  finančných  orgánov v znení neskorších predpisov.

K Čl. VI

	Účinnosť zákona sa navrhuje od l. januára 2005.