Predkladacia správa k návrhu na zriadenie Národnej pandemickej komisie a k návrhu plánu opatrení pre prípad pandémie chrípky        
v Slovenskej republike.

Chrípka patrí medzi ochorenia so závažnými zdravotnými a ekonomickými následkami. Každý rok sa na Slovensku zaznamená viac ako 2 milióny prípadov chrípky a chrípke podobných ochorení. Každoročne dochádza k vzniku epidémií, ktoré postihujú takmer celé územie Slovenska. Najväčším nebezpečenstvom sú však pandémie chrípky, ku ktorým  dochádza, ak vznikne nový subtyp vírusu chrípky, ktorý je schopný prenosu z človeka na človeka. Schopnosť vytvoriť nové subtypy majú iba vírusy chrípky typu A, ktoré vyvolávajú ochorenia nielen u človeka, ale aj u zvierat, najmä u vtákov, prasiat a koní. Vírusy chrípky  typu B a C vyvolávajú  infekcie len u človeka. K vzniku nového subtypu ľudského vírusu chrípky dochádza rekombináciou  medzi ľudskými a zvieracími kmeňmi  chrípkových  vírusov typu A  v  zvieracom  hostiteľovi. Tým vzniká tzv. antigénny skok (shift).  Nakoľko ľudia nie sú voči novému subtypu imúnni, dochádza k rýchlemu rozšíreniu ochorení, vzniku epidémií, ktoré v priebehu niekoľkých mesiacov prerastú v pandémiu. 
V 20. storočí boli zaznamenané štyri veľké pandémie. V roku 1918 to bola tzv. Španielska chrípka vyvolaná subtypom A(H1N1),  v roku 1957 tzv. Ázijská chrípka vyvolaná subtypom A(H2N2), v roku 1968 tzv. Hong Kongská chrípka, ktorú vyvolal subtyp A(H3N2) a v roku 1977 tzv. Ruská chrípka  so subtypom A(H1N1). 
Chrípkové pandémie vzhľadom na vysokú chorobnosť a smrtnosť majú závažný sociálny a ekonomický dopad. Najhroznejšia z nich bola pandémia v r. 1918 - 1919. Odhaduje sa, že v nej zomrelo viac ľudí, ako v I. svetovej vojne. Celosvetovo bolo zaznamenaných asi 500 miliónov ochorení a viac ako  40 miliónov úmrtí.
Odborníci, ktorí skúmajú vlastnosti vírusov chrípky kolujúcich v súčasnosti v ľudskej a zvieracej populácii, upozorňujú na možnosť vzniku nového ľudského subtypu v blízkej budúcnosti. Nakoľko čas kedy k tomu dôjde nie je možné určiť, Svetová zdravotnícka organizácia (SZO) definovala jednotlivé časové úseky medzipandemického obdobia a obdobia pandémie a vypracovala harmonogram aktivít, ktoré je potrebné realizovať v členských krajinách  SZO v piatich časových fázach: 
Fáza 0 je obdobie medzi dvomi pandémiami, keď v populácií ešte cirkulujú známe subtypy vírusov chrípky. Prvý stupeň pohotovosti v tejto fáze vzniká, ak sa potvrdí nový subtyp vírusu chrípky u človeka. K jeho zachyteniu je potrebná úzka medzinárodná spolupráca, najmä spolupráca Národných referenčných centier (NRC) s referenčnými laboratóriami SZO. Do týchto laboratórií sa posielajú všetky izolované kmene vírusov chrípky, ktoré v NRC nie je možné subtypovo identifikovať, ale aj identifikované kmene na potvrdenie správnosti určenia subtypu vírusu. Druhý stupeň pohotovosti pred očakávanou pandémiou je definovaný diagnostikovaním minimálne dvoch infekcií u ľudí novým subtypom avšak bez potvrdenia interhumánneho prenosu. Ak sa potvrdí prenos z človeka na človeka a vznikne aspoň jedna epidémia v priebehu 2 týždňov, je to už tretí stupeň pohotovosti. Je to zároveň potvrdenie vzniku pandémie a pri vzplanutí viacerých epidémií začiatok Fázy 1 pandémie. Vo  Fáze 2 dochádza k rozšíreniu infekcie do viacerých krajín a postupne do celého sveta. Rýchlo sa zvyšuje chorobnosť i počet úmrtí, vzniká prvá pandemická vlna. Vo Fáze 3 dochádza k poklesu chorobnosti a koncu prvej vlny pandémie. Opätovné zvýšenie chorobnosti a vzplanutie druhej, prípadne ďalších vĺn pandémie sa označuje ako Fáza 4. Fáza 5 je charakterizovaná koncom pandémie, kedy sa hodnotia  následky a vyvodí poučenie pre ďalšiu pandémiu. (viď tab.č.1)
Pandémia chrípky je reálnou hrozbou. Počet ľudí na zemeguli a hustota obyvateľstva sa zvyšuje. Z roka na rok sa zvyšuje  počet cestujúcich leteckou dopravou, skracuje sa čas prekonávania veľkých vzdialeností a tým aj možnosť prenosu nákazy. Vysoká koncentrácia a mobilita obyvateľstva sú faktory, ktoré urýchlia prenos nového subtypu vírusu. Preniesť infekciu z jedného na druhý kontinent je dnes otázkou niekoľkých hodín, nie dní až týždňov ako to bolo napr. v čase pandémie Španielskej chrípky. Odhadnúť čas trvania jednotlivých fáz medzipandemického a pandemického obdobia je veľmi ťažké, je potrebné však počítať s tým, že to bude oveľa kratšie obdobie, ako v roku 1918. Taktiež treba brať do úvahy, že sa   zrýchľuje  prenos informácií, čo môže viesť k vzniku paniky. Preto je potrebné k príprave na pandémiu pristupovať zodpovedne, aby príslušné kroky a opatrenia vyvolali dôveru obyvateľstva a presvedčili ich o serióznom a odbornom prístupe všetkých zainteresovaných.
SZO odporučila všetkým krajinám, aby si zriadili „Národné komisie pre prípad pandémie chrípky“ (ďalej Národné pandemické komisie), ktoré by prijali vlastné národné plány opatrení v prípade vzniku pandémie chrípky (ďalej Pandemické plány). Včasnými opatreniami je totiž možné významne zmierniť zdravotné, sociálne a ekonomické následky pandémie. V zmysle odporúčaní SZO predkladáme návrh na zriadenie Národnej pandemickej komisie a návrh Pandemického plánu pre Slovenskú republiku.