Predkladacia správa

Na základe ustanovenia § 70 ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov predkladá minister kultúry Slovenskej republiky na rokovanie vlády Slovenskej republiky návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Tomáša G a l b a v é h o  na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 212/1995 Z. z. o koncesionárskych poplatkoch a o zmene zákona č. 468/1991 Zb. o prevádzkovaní rozhlasového a televízneho vysielania v znení neskorších predpisov.
Účelom predloženého poslaneckého návrhu zákona je upraviť platnú právnu úpravu tak, aby sankcia za nesplnenie povinnosti zaplatiť koncesionársky poplatok bola primeraná tomuto porušeniu a aby sa eliminoval dôsledok platnej právnej úpravy v oblasti vymáhania poplatku z omeškania.  

S t a n o v i s k o

Podľa navrhovateľa je zámerom návrhu zákona riešiť absolútny nepomer medzi dlžnou sumou koncesionárskeho poplatku a výškou poplatku z omeškania, ktorá v súčasnosti predstavuje 5 000 Sk u fyzickej osoby a 15 000 Sk u právnickej osoby za každý aj len začatý mesiac omeškania, a to za každý prijímač, za ktorý je platiteľ v omeškaní s platbou. 
Samotný návrh zákona však nezohľadňuje viaceré skutočnosti podmieňujúce inštitút sankčného mechanizmu a následky z neho vyplývajúce, a to najmä
-	koncesionársky poplatok je solidárnou verejnou platbou, ktorá je tradičným zdrojom financovania verejnoprávneho rozhlasového a televízneho vysielania; keďže vznik povinnosti platiť tento poplatok ustanovuje zákon, nesplnenie tejto povinnosti by malo byť sankcionované (samotný inštitút poplatku z omeškania je zmätočný a nekorešponduje s inštitútom zaužívaným v právnom poriadku SR),
-	špecifickosťou koncesionárskeho poplatku je aj určité prelínanie sa verejnoprávnej úpravy so súkromnoprávnou; verejnoprávna inštitúcia si splnenie zákonom ustanovenej povinnosti vymáha súdnou cestou, 
-	podľa platnej právnej úpravy si uplatnenie nároku na poplatok z omeškania vyžaduje postupné splnenie týchto podmienok: 
-  platiteľ koncesionárskeho poplatku musí byť v omeškaní s platbou minimálne jeden mesiac, 
-	STV (SRo) musí takéhoto platiteľa vyzvať na zaplatenie nedoplatku, 
-	platiteľ si povinnosť zaplatiť nedoplatok nesplní ani na výzvu v určenej lehote, 
-	STV (SRo) si musí uplatniť právo na úhradu nedoplatku na súde, t.j. musí podať návrh na súd,
-	platiteľ koncesionárskeho poplatku je naďalej v omeškaní s platbou (aspoň dva mesiace); 
až po splnení všetkých týchto podmienok by STV (SRo) mohla požiadať o zaplatenie poplatku z omeškania a až v prípade, ak do jedného mesiaca po doručení tejto výzvy platiteľ nezaplatí poplatok z omeškania, STV (SRo) si môže uplatniť svoj nárok na súde,
-	výška poplatku z omeškania podľa platnej právnej úpravy má plniť funkciu výstrahy pre aktívne legitimovanú osobu (platiteľ), aby si táto osoba splnila svoju povinnosť najneskôr po uplatnení si práva STV (SRo) na nedoplatok na súde; inak si bude môcť STV (SRo) uplatniť aj nárok na poplatok z omeškania, ktorý je značne vysoký,
-	takýto stav je odrazom samotnej vágnosti „definície platiteľa“ a konštrukcie povinnosti platiť poplatok ako aj náročného procesu na uplatnenie si tohto práva (platná právna  úprava ustanovuje aj minimálne lehoty, ktoré mali byť zárukou operatívneho konania STV (SRo)).

Predložený návrh zákona zavádza úrok z omeškania, ktorý je ustanovený v Občianskom zákonníku. Podľa nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 87/1995 Z. z., ktorým sa vykonávajú niektoré ustanovenia Občianskeho zákonníka je výška úrokov z omeškania dvojnásobok diskontnej sadzby určenej Národnou bankou Slovenka. STV (SRo) si však až po uplatnení práva na nedoplatok na súde po omeškaní dlhšom ako dva mesiace a po výzve na zaplatenie sankčného úroku môže uplatniť navrhovaný úrok z omeškania na súde najneskôr však 6 mesiacov po doručení výzvy na zaplatenie poplatku z omeškania – podľa návrhu ide o dvojnásobok základnej úrokovej sadzby, t. j. cca 6 % ročne (od 1. marca 2005 je úroková sadzba 3% ročne) – sankčný úrok, ktorý by si uplatňoval SRo by bol cca 20 hal. mesačne (za 40 Sk poplatok) a STV cca 50 hal. (za 100 Sk poplatok) – minimálny sankčný úrok by tak po dvoch mesiacoch bol pre SRo 40 hal. a pre  STV 1 Sk.

Navrhovateľ sa v predloženom návrhu zákona pokúsil zmierniť následky vysokých poplatkov z omeškania; navrhnuté ustanovenie však nespĺňa navrhovateľom deklarované požiadavky. Podľa predloženého návrhu zákona by sa na platiteľa poplatku, ktorý v ustanovenej 60 dňovej lehote zaplatí nedoplatky na poplatkoch, vzniknuté pred nadobudnutím účinnosti zákona, neuplatňovalo len ustanovenie § 9 ods. 2 zákona, ktoré ustanovuje výšku poplatku z omeškania. Uvedené by bolo možné aplikovať, len za podmienky, že vyberateľ poplatku alebo príjemca poplatku vyzvali platiteľa poplatku na splnenie povinnosti, t.j. podmienky nezávislej od platiteľa poplatku.
Predložený návrh neznamená, že sa na takéhoto platiteľa nebude vzťahovať poplatok z omeškania, len výška poplatku z omeškania nebude ustanovená zákonom, pričom navrhovaný systém nemôže zaručiť rovnaké zaobchádzanie so všetkými platiteľmi.

Na základe uvedeného možno konštatovať, že predložený návrh zákona by absolútne znefunkčnil sankčný mechanizmus a možnosť vymožiteľnosti porušenia zákonom ustanovenej povinnosti a obmedzil by sa iba na narastanie istiny o úrok, ktorý by vzhľadom na jeho výšku nemalo zmysel vymáhať, keďže náklady na vymoženie aj samotný súdny proces by boli niekoľko stonásobne vyššie.

Predložený návrh vykazuje aj viaceré nepresnosti z hľadiska terminologickej jednoty. 

Predložený návrh nerieši problematiku financovania verejnoprávnych vysielateľov komplexne a takéto parciálne riešenie by spôsobilo, že sa legislatívne vákuum v súčasnom systéme financovania môže ešte viac prehĺbiť.
 
Z uvedených dôvodov Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky  n e o d p o r ú č a vysloviť súhlas s predloženým návrhom zákona.