UNESCO

Medzinárodný dohovor proti dopingu v športe

Preambula

Generálna konferencia Organizácie spojených národov pre výchovu, vedu a kultúru, ďalej len UNESCO,

majúc na zreteli, že cieľom UNESCO je prispieť k mieru a bezpečnosti podporou spolupráce medzi národmi prostredníctvom vzdelávania, vedy a kultúry,

odkazujúc na existujúce medzinárodné dokumenty vzťahujúce sa k ľudským právam,

vedomá si Rezolúcie 58/5 prijatej Valným zhromaždením Spojených národov dňa 3. novembra 2003, ktorá sa týkala športu, ako nástroja na podporu vzdelávania, zdravia, rozvoja a mieru, predovšetkým jeho odseku 7,

uvedomujúc si, že šport by mal hrať dôležitú úlohu pri ochrane zdravia, v morálnej, kultúrnej a telesnej výchove a pri podpore medzinárodného porozumenia a mieru,

berúc do úvahy potrebu podporovať a koordinovať medzinárodnú spoluprácu, ktorá povedie k odstráneniu dopingu v športe,

je znepokojená používaním dopingu v športe a jeho dôsledkami, ktoré majú vplyv na zdravie športovcov, zásady čestného konania („fair play“), odstránenie podvádzania a budúcnosti športu,

majúc na pamäti, že doping ohrozuje etické princípy a výchovné hodnoty zakotvené v Medzinárodnej charte pre telesnú výchovu a šport a v Olympijskej charte,

pripomínajúc, že antidopingový Dohovor a jeho Dodatkový protokol, prijatý v rámci Rady Európy sú medzinárodné úradné listiny občianskeho práva, ktoré tvoria základ národných antidopingových politík a medzivládnej spolupráce,

pripomínajúc Odporúčania týkajúce sa dopingu prijaté na 2.,3. a 4. Medzinárodnej konferencii ministrov a vyšších štátnych úradníkov zodpovedných za telesnú výchovu a šport, ktorú organizovalo UNESCO v Moskve (1998), v Punta del Este (1999) a v Aténach (2004), a príslušná Rezolúcia 32. generálnej konferencie UNESCO (2003),

majúc na pamäti Svetový antidopingový kódex prijatý Svetovou antidopingovou agentúrou na Svetovej konferencii o dopingu v športe v Kodani, dňa 5. marca 2003 a Kodaňskou deklaráciou proti dopingu  v športe,

vedomá si rovnako aj vplyvu, ktorý majú vrcholoví športovci na mládež,

uvedomujúc si pokračovanie potreby a podporovanie výskumu s cieľom zdokonaliť zisťovanie dopingu a zlepšiť pochopenie faktorov, ktoré ovplyvňujú jeho používanie, aby preventívne opatrenia boli čo najúčinnejšie,

uvedomujúc si rovnako dôležitosť neustálej výchovy športovcov, ich doprovodného personálu a spoločnosti vôbec v oblasti prevencie proti dopingu v športe,

majúc na pamäti potrebu vybudovať pre štáty, zmluvné strany, kapacitu, ktorá bude realizovať antidopingové programy,

vedomá si toho, že orgány verejnej správy a organizácie zodpovedné za šport majú komplementárnu zodpovednosť za prevenciu a boj proti dopingu v športe, zvlášť musia zaistiť správny postup na základe princípu čestného jednania („fair play“) pri športových podujatiach a chrániť zdravie tých, ktorí sa na nich zúčastňujú,

uznávajúc, že tieto orgány a organizácie musia za týmto účelom spoločne pracovať a zaistiť najvyšší možný stupeň nezávislosti a transparentnosti na všetkých príslušných úrovniach,
 
rozhodnutá urobiť ďalšie a dôraznejšie spoločné opatrenia, ktoré budú smerovať k odstráneniu dopingu v športe, 

uznávajúc, že odstránenie dopingu v športe čiastočne záleží na progresívnej harmonizácii antidopingových noriem a postupov v športe a na spolupráci na národnej a globálnej úrovni,

prijíma tento dohovor ...................    

Časť I: Rozsah platnosti

Článok 1 – Účel dohovoru 

Účelom tohto dohovoru, v rámci stratégie  a programu činnosti UNESCO v oblasti telesnej výchovy a športu, je podporiť prevenciu a boj proti dopingu v športe s cieľom jeho odstránenia. 

Článok 2 – Definície

Nasledujúce definície je nutné chápať v kontexte Svetového antidopingového kódexu. V prípade konfliktu ustanovení však platí ustanovenie dohovoru.

Pre účely tohto dohovoru:

1.	„Akreditované laboratória dopingovej kontroly“ sú laboratória akreditované  Svetovou antidopingovou agentúrou WADA.

2.	„Antidopingová organizácia“ je orgán, ktorý zodpovedá za prijatie pravidiel pre iniciovanie, zavedenie a dodržiavanie akejkoľvek časti procesu dopingovej kontroly. Jedná sa napr. o Medzinárodný olympijský výbor, Medzinárodný paralympijský výbor, ďalších organizátorov významných športových podujatí, ktorí prevádzajú kontrolu v priebehu týchto podujatí, Svetovú antidopingovú agentúru, medzinárodné športové federácie a národné antidopingové organizácie. 

3.	„Porušenie antidopingových pravidiel“ sa v športe označuje porušenie jedného, alebo viacerých z nasledovných pravidiel:
a)	prítomnosť zakázanej látky, alebo jej metabolitov, či indikátorov v telesnej vzorke  športovca, 

b)	použitie, alebo pokus o použitie zakázanej látky, alebo zakázanej metódy,

c)	odmietnutie, alebo nepodrobenie sa odberu vzorky bez náležitého odôvodnenia po oznámení vykonanom na základe príslušných antidopingových pravidiel, alebo iné vyhýbanie sa odberu telesných vzoriek športovca,

d)	porušenie príslušných pravidiel týkajúcich sa dostupnosti športovca pre testovanie mimo súťaž, vrátane neposkytnutia požadovanej informácie o pobyte a zmeškanie testov, ktoré sú požadované odôvodnenými pravidlami,

e)	podvádzanie, alebo pokus o podvádzanie v priebehu ktorejkoľvek časti dopingovej kontroly,

f)	držba zakázanej látky alebo použitie zakázanej metódy,

g)	nezákonné obchodovanie s akoukoľvek zakázanou látkou, alebo zakázanou metódou,

h)	podanie, alebo pokus o podanie zakázanej látky, alebo zakázanej metódy ktorémukoľvek športovcovi, alebo podporovanie, podnecovanie, napomáhanie, navádzanie, zakrývanie skutočností, alebo iná spoluvina, ktorá je porušovaním, alebo pokusom o porušovanie antidopingových pravidiel.

4.	„Športovec“ je každá osoba určená pre účely dopingovej kontroly, ktorá sa zúčastňuje aktivít športu na medzinárodnej, alebo národnej úrovni, ktorú definujú jednotlivé národné antidopingové organizácie a uznávajú ju štáty, zmluvné strany a ďalšia osoba, ktorá sa zúčastňuje aktivít športu, alebo športového podujatia na nižšej úrovni uznané štátmi, zmluvnými stranami. Pre účely programov antidopingového vzdelávania a odbornej prípravy je „športovec“ každá osoba, ktorá sa zúčastňuje aktivít športu, ktorá podlieha do právomoci športovej organizácie.

5.	„Doprovodný personál športovca“ sa označuje tréner, manažér, agent, člen realizačného tím, funkcionár, lekársky, alebo stredný zdravotnícky personál, ktorí pracujú so športovcom, alebo liečia športovca, ktorý sa zúčastňuje športovej súťaže, alebo sa na ňu pripravuje.

6.	„Kódex“ znamená Svetový antidopingový Kódex, prijatý Svetovou antidopingovou agentúrou dňa 5. marca 2003 v Kodani, ktorý je dodatkom č. 1 tohto dohovoru.

7.	„Súťaž“ znamená jednotlivý pretek, zápas, hru, alebo individuálnu športovú súťaž.

8.	„Dopingová kontrola“ znamená proces zahrňujúci rozhodovanie o vykonaní testov, odber vzoriek, a manipulovanie s nimi, laboratórnu analýzu, zaobchádzanie s výsledkami, záznamy výsluchov pred orgánmi a odvolanie sa proti rozhodnutiu. 

9.	„Doping v športe“ znamená situáciu, pri ktorej dochádza k porušeniu antidopingových pravidiel. 

10.	„Riadne splnomocnené tímy dopingovej kontroly“ sú tímy, ktoré boli poverené vykonaním dopingovej kontroly medzinárodnými, alebo národnými antidopingovými organizáciami.

11.	„Testovanie počas súťaže“ sa označuje testovanie za účelom rozlišovania medzi testovaním počas súťaže a mimo súťaže, ktorému sa podrobuje športovec v súvislosti s určitou súťažou, pokiaľ pravidlá medzinárodnej športovej federácie, alebo inej príslušnej antidopingovej organizácie neurčia inak. 

12.	„Medzinárodná norma pre laboratória“ znamená normu, ktorá je dodatkom č. 2 tohto dohovoru. 

13.	„Medzinárodná norma pre testovanie“ znamená normu, ktorá je dodatkom č. 3 tohto dohovoru.

14.	„Testovanie bez predchádzajúceho oznámenia“ znamená vykonanie dopingovej kontroly, ktorá sa vykonáva bez predchádzajúceho oznámenia športovcovi, kedy športovec je stále pod dohľadom od okamihu ohlásenia výzvy až po poskytnutie vzorky.

15.	„Olympijské hnutie“ je hnutie, ktoré súhlasí, že sa bude riadiť Olympijskou chartou a všetci tí, ktorí uznávajú autoritu medzinárodného olympijského výboru, a to: medzinárodné športové federácie, ktoré sú na programe Olympijských hier, národné olympijské výbory, organizačné výbory Olympijských hier, športovci,  sudcovia a rozhodcovia,  asociácie a kluby a tiež všetky organizácie a inštitúcie, ktoré uznáva Medzinárodný olympijský výbor. 

16.	„Mimo súťaž“ dopingová kontrola znamená akákoľvek dopingovú kontrola, ktorá sa nevykonáva počas súťaže.

17.	„Zoznam zakázaných látok“ sa označuje zoznam, ktorý je v prílohe č. 1 tohto dohovoru a špecifikuje zakázané látky a zakázané metódy. 

18.	„Zakázaná metóda“ sa označuje akákoľvek metóda, ktorá je uvedená na Zozname zakázaných látok a metód dopingu v prílohe č. 1 tohto dohovoru.

19.	„Zakázaná látka“ sa označuje akákoľvek látka, ktorá je na Zozname zakázaných látok a metód dopingu v prílohe č. 1 tohto dohovoru.

20.	„Športová organizácia“ sa označuje akákoľvek organizácia, ktorá riadi športové aktivity v jednom, alebo niekoľkých športoch.

21.	„Normy pre udeľovanie terapeutickej výnimky“ sa označujú normy uvedené  v prílohe č. 2 tohto dohovoru.

22.	„Testovanie“ je označená tá časť procesu dopingovej kontroly, ktorá zahŕňa rozhodovanie o vykonaní testu, odber vzorkou, manipuláciu so vzorkou a jej transport do laboratória.

23.	„Terapeutická výnimka“ sa označuje výnimka, ktorá je udelená na základe Noriem pre udeľovanie terapeutickej výnimky.

24.	„Použitie“ znamená aplikáciu, požitie, injektovanie, alebo konzumáciu zakázanej látky, alebo zakázanej metódy akýmkoľvek spôsobom.

25. „Svetová antidopingová agentúra (WADA- the World Anti-Doping Agency) je  
      agentúra založená 10. novembra 1999 podľa švajčiarskych zákonov.

Článok 3-Spôsob plnenia dohovoru

Aby bol dohovor dodržiavaný, štáty, zmluvné strany sa zaväzujú 

1.	prijať na národnej a medzinárodnej úrovni príslušné opatrenia, ktoré budú zhodné s princípmi Kódexu.

2.	podporovať všetky formy medzinárodnej spolupráce, ktorých cieľom je ochrana športovcov, etika v športe a vzájomná informovanosť o výsledkoch výskumu, 

3.	prehlbovať medzinárodnú spoluprácu medzi štátmi, zmluvnými stranami a vedúcimi organizáciami v boji proti dopingu v športe, zvlášť s organizáciou WADA.

Článok 4- Vzťah dohovoru ku Kódexu

1.	Za účelom koordinácie pri realizácii boja proti dopingu v športe na národnej a medzinárodnej úrovni sa štáty, zmluvné strany zaväzujú, že budú dodržiavať zásady Kódexu, ktorý je základom pre opatrenia, ktoré sú uvedené v článku 5 tohto dohovoru. Dohovor neobsahuje nič, čo by bránilo štátom, zmluvným stranám pri prijatí ďalších opatrení komplementárnych k dohovoru.

2.	Kódex a najnovšie verzie Dodatkov č. 2 a 3 sú uvedené pre informáciu a nie sú integrálnou súčasťou tohto dohovoru. Dodatky ako také nepredstavujú pre                    štáty, zmluvné strany, žiadne záväzné povinnosti podľa medzinárodného práva.

3.	Prílohy sú neoddeliteľnou súčasťou tohto dohovoru.

Článok 5- Opatrenia k dosiahnutiu cieľov dohovoru

Dodržiavanie záväzkov obsiahnutých v tomto dohovore berie na seba každý štát, zmluvná strana a je jej povinnosťou prijať príslušné opatrenia. Tieto opatrenia sa môžu týkať legislatívy predpisov, smerníc, alebo administratívnych postupov.

Článok 6- Vzťah k iným medzinárodným dokumentom 
      
Tento dohovor nijako nemení práva a záväzky štátov, zmluvných strán, ktoré vyplývajú z iných zmlúv skôr uzavretých a ktoré sú v zhode s predmetom a účelom tohto dohovoru.

Časť II : Antidopingová činnosť na národnej úrovni

Článok 7 – Koordinácia na vnútroštátnej úrovni

Štáty, zmluvné strany, zabezpečia uplatňovanie súčasného dohovoru, najmä prostredníctvom koordinácie na vnútroštátnej úrovni. Aby mohli lepšie vyhovieť svojim záväzkom  vyplývajúcich z dohovoru, môžu sa štáty, zmluvné strany spoliehať na antidopingové   organizácie a tiež o športové orgány a organizácie.
  
Článok 8 – Obmedzenie dostupnosti a používanie zakázaných látok a metód 

1.	Štáty, zmluvné strany, prijmú kde to bude vhodné, opatrenia k obmedzeniu dostupnosti zakázaných látok a metód, aby zamedzili ich používanie športovcami pri športovej činnosti, pokiaľ pre používanie nie je udelená terapeutická výnimka. Tieto kroky zahrňujú opatrenia brániace športovcom nelegálne so zakázanými látkami a metódami zaobchádzať, teda opatrenia s cieľom kontroly výroby, pohybu, dovozu, distribúcie a predaja.

2.	Štáty, zmluvné strany, zavedú, prípadne kde to bude vhodné, odporučia príslušným subjektom, ktoré patria do ich právomoci, aby prijali opatrenia k obmedzeniu použitia a držania zakázaných látok a metód športovcom pri ich športovej činnosti, pokiaľ pre ich použitie nebola udelená terapeutická výnimka.

3.	Nijaké opatrenia prijaté v tomto dohovore nebudú brániť dostupnosti zakázaných látok a metód, ktorých užite v športe je zakázané, alebo regulované pre zákonné účely.

Článok 9 – Opatrenia týkajúce sa doprovodného personálu športovcov

Štáty, zmluvné strany, prijmú opatrenia, alebo podporia, aby športové organizácie a antidopingové organizácie prijali opatrenia, vrátane sankcií, alebo trestov, týkajúcich sa doprovodného personálu športovcov, ktorí porušia antidopingové pravidlá, alebo inak porušia pravidlá v súvislosti s dopingom v športe.

 Článok 10 – Potravinové doplnky 

Štáty, zmluvné strany budú podporovať, kde to bude vhodné, aby producenti a distribútori potravinových doplnkov pri podpore predaja a distribúcii potravinových doplnkov zaviedli do praxe najvhodnejšie metódy, vrátane informácií týkajúcich sa ich analytického zloženia a zabezpečenia kvality. 

 Článok 11 – Finančné opatrenia 

  Štáty, zmluvné strany, kde to bude vhodné:
		 
a) budú v rámci svojich príslušných rozpočtov poskytovať prostriedky na  podporu národného   
    programu testovania vo všetkých športoch či napomáhať športovým organizáciam 
    a antidopingovým organizáciam financovať dopingové kontroly, a to buď formou priamych   
    dotácií a grantov, alebo pri určení celkového objemu dotácii a grantov udeľovaných týmto  
    organizáciam, uznávaním nákladov spojených s týmito kontrolami,
                         
b) vykonajú opatrenia, aby finančná podpora na športové aktivity jednotlivým športovcom,      alebo členom doprovodného personálu športovca, ktorým bol udelený zákaz činnosti   dôsledkom porušenia antidopingových pravidiel, nebola poskytnutá v priebehu zákazu ich  činnosti,

c)  čiastočne zadržia, alebo celkom zadržia finančnú podporu, alebo inú podporu súvisiacu 
     so športom akejkoľvek športovej organizácii, alebo antidopingovej organizácií, ktorá 
     nepostupuje v súlade s Kódexom alebo s príslušnými antidopingovými pravidlami 
     prijatými podľa Kódexu.

Článok 12 – Opatrenia k uľahčeniu dopingovej kontroly 

 Štáty, zmluvné strany, kde to bude vhodné:

a)	budú podporovať a napomáhať športovým organizáciam a  antidopingovým organizáciam patriacich do ich právomoci pri vykonávaní antidopingových kontrol spôsobom, ktorý je v súlade s Kódexom, vrátane testovania bez predchádzajúceho oznámenia, testovania mimo súťaže a počas súťaže.

b)	budú podporovať a napomáhať pri jednaniach športových organizácií a       antidopingových organizácií o dohodách, ktoré umožnia, aby ich členovia  boli testovaní     
      riadnymi k tomu určenými tímami dopingovej kontroly z iných krajín,

c)	zaväzujú sa pomáhať športovým asociáciam a antidopingovým organizáciam spadajúcim do ich právomoci, aby pre účely analýzy výsledkov dopingovej kontroly získali prístup k akreditovaným laboratóriam dopingovej kontroly  

 Časť III – Medzinárodná spolupráca

 Článok 13 – Spolupráca medzi antidopingovými organizáciami a športovými   
  organizáciami

Štáty, zmluvné strany, budú podporovať spoluprácu medzi antidopingovými organizáciami, orgánmi verejnej správy a športovými organizáciami spadajúce do ich právomoci a do právomoci štátov, zmluvných strán, s cieľom dosiahnuť plnenie tohto dohovoru na medzinárodnej úrovni.

Článok 14 – Podpora úlohy WADA

Štáty, zmluvné strany sa zaväzujú, že budú podporovať dôležitú úlohu WADA     v medzinárodnom boji proti dopingu

Článok 15 – Rovnocenné financovanie WADA

 Štáty, zmluvné strany, podporujú zásadu rovnocenného financovania schváleného ročného 
  rozpočtu  orgánmi verejnej správy a Olympijským hnutím.

Článok 16 – Medzinárodná spolupráca pri dopingovej kontrole 
 
Uznávajúc, že boj proti dopingu v športe môže byť účinný len vtedy, pokiaľ športovci môžu  
 byť testovaní bez predchádzajúceho oznámenia a vzorky môžu byť včas dopravené k analýze do laboratórií, štáty, zmluvné strany, budú kde je to vhodné  a v súlade s vnútornými zákonmi a postupmi:
    
a)	napomáhať úlohe WADA a antidopingovým organizáciam pôsobiacich v súlade s Kódexom za predpokladu, že sa riadia predpismi hostiteľských krajín, pri dopingových kontrolách svojich športovcov počas súťaže i mimo súťaže, bez ohľadu nato, či ide o ich územie, alebo iné územie,
                  
b)	napomáhať včasnému pohybu cez hranice tímu dopingovej kontroly s riadnym oprávnením, pokiaľ vykonávajú činnosť v rámci dopingovej kontroly,
         
c)	spolupracovať pri včasnej preprave vzoriek expedovaných, alebo dopravovaných cez hranice tak, aby bola zachovaná ich bezpečnosť a neporušenosť,

d)	pomáhať medzinárodnej koordinácii dopingových kontrol rôznymi antidopingovými organizáciami a za týmto účelom spolupracovať s WADA,

e)	podporovať spoluprácu medzi laboratóriami dopingovej kontroly podliehajúci do ich právomoci a tými, ktorí podliehajú do právomoci iných štátov, zmluvných strán. Zvlášť štáty, zmluvné strany s akreditovanými laboratóriami dopingovej kontroly by mali viesť laboratória podliehajúce do ich právomoci, aby pomáhali ďalším štátom, zmluvným stranám a aby im umožnili získať skúsenosti, zručnosti a pracovné postupy potrebné k založeniu vlastných laboratórií, pokiaľ si tak budú priať,

f)	pomáhať vytvárať a podporovať v súlade s Kódexom, dohody o recipročnom testovaní medzi určenými antidopingovými organizáciami,

g)	vzájomne uznávať postupy dopingovej kontroly, testov vrátane z tohto vyplývajúcich športových sankcií, akejkoľvek antidopingovej organizácie, ktoré sú v súlade s Kódexom.

Článok 17 – Dobrovoľný fond

1. Týmto sa ustanovuje „Fond na vylúčenie dopingu v športe“, ďalej len  „Dobrovoľný fond“. 
    Dobrovoľný fond bude obsahovať zverené fondy založené v súlade s finančnými predpismi 
    UNESCO. Všetky príspevky štátov, zmluvných strán a ďalších účastníkov budú  
    dobrovoľné.

2. Zdroje Dobrovoľného fondu budú tvoriť:
     a) príspevky štátov, zmluvných strán
  b)príspevky, dary a venované dedičstvo
(i)   ďalšími štátmi,
(ii)  organizáciami a programami systému Organizácie spojených národov, hlavne 
       Rozvojovým programom Organizácie spojených národov a tiež ďalšími 
       medzinárodnými organizáciami, alebo
(iii) verejných, alebo súkromných organizácií či jednotlivcov,
c) všetky úroky plynúce z prostriedkov Dobrovoľného fondu,
d) hotovosť získaná zbierkami a príjmami z benifičných činností organizovaných 
    Dobrovoľným fondom,
e) akékoľvek ďalšie prostriedky schválené smernicou Dobrovoľného fondu, ktorá bude 
    vydaná Konferenciou štátov zmluvných strán.

3. Príspevky štátov, zmluvných strán, do Dobrovoľného fondu nebudú považované za    
    náhradu za záväzok štátov, zmluvných strán platiť svoj podiel do rozpočtu WADA.

Článok 18 – Použitie a dozor Dobrovoľného fondu
	    
 Finančné prostriedky v Dobrovoľnom fonde bude Konferencia štátov zmluvných strán v súlade s ustanovením tohto dohovoru a majúc na zreteli ciele WADA, prideľovať na financovanie aktivít schválenými štátmi, zmluvnými stranami, a to zvlášť na podporu štátov, zmluvných strán, na rozvoj a realizáciu antidopingových programov. Rovnako môžu byť využité na pokrytie nákladov na fungovanie tohto dohovoru. Príspevky do Dobrovoľného fondu nesmú byť viazané žiadnymi  politickými, ekonomickými, alebo inými podmienkami.
     
Časť IV : Vzdelávanie a odborná príprava
	
Článok 19 – Všeobecné zásady vzdelávania a odbornej prípravy

1. Štáty, zmluvné strany sa zaväzujú v rámci svojich možností, podporovať, navrhovať 
    a realizovať vzdelávacie a školiace programy zamerané na prevenciu dopingu. Pre športovú  
    verejnosť by tieto programy mali prinášať aktuálne a presné informácie o:

a)	škodlivosti dopingu pre etické hodnoty v športe,
b)	 zdravotných dôsledkoch dopingu. 

2. Športovcom a doprovodnému personálu športovcov, zvlášť v začiatkoch tréningu, by 
    vzdelávacie a školiace programy mali, okrem hore uvedeného poskytovať aktuálne a presné       
    informácie o:

a)	postupoch dopingovej kontroly.
b)	právach a povinnostiach športovcov vo vzťahu k prevencii dopingu, vrátane informácie o Kódexe a antidopingovej politike príslušných antidopingových organizácií. Tieto informácie budú obsahovať i dôsledky činnosti, ktorá je porušením antidopingového pravidla,  
c)	zoznamu zakázaných látok a metód dopingu a o výnimkách pre terapeutické účely,
d)	potravinových doplnkoch.

Článok 20 – Profesionálny etický kódex

Štáty, zmluvné strany, podporia, aby príslušné profesionálne asociácie a inštitúcie
Vytvorili a zaviedli do praxe vhodné etické kódexy a mravné zásady vzťahujúce sa
 na prevenciu dopingu v športe, ktoré sú v súlade s Kódexom.

Článok 21- Spoluúčasť športovcov a doprovodného personálu športovcov

Štáty, zmluvné strany, budú presadzovať a v rámci svojich možností napomáhať aktívnej       účasti športovcov a doprovodného personálu športovcov vo všetkých aspektoch antidopingovej činnosti v športových a ďalších zodpovedajúcich organizáciach a budú       podporovať, aby športové organizácie podliehajúce do ich právomoci, postupovali rovnako.

Článok 22 – Športové organizácie a trvalé vzdelávanie a školenie k prevencii dopingu

Štáty, zmluvné strany, budú podporovať športové organizácie a antidopingové organizácie pri priebežnej realizácií vzdelávacích a školiacich programov pre všetkých športovcov a doprovodný personál športovcov, ktoré sa týkajú tém špecifikovaných v článku 19.
   
Článok 23 -  Spolupráca v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy
      
Štáty, zmluvné strany, budú vzájomne spolupracovať a kde to bude vhodné sa budú príslušnými organizáciami podieľať na poskytovaní informácií, expertíz a skúsenosti z oblasti účinných antidopingových programov.

Časť V – Výskum

Článok 24 – Podpora antidopingového výskumu 

Štáty, zmluvné strany, sa zaväzujú, že v rámci svojich možností budú podporovať a napomáhať antidopingovému výskumu v spolupráci so športovými a ďalšími zodpovednými organizáciami v oblastiach:
		
a)	prevencie, metód detekcie, aspektov chovania, sociálnych aspektov a zdravotných
      následkov dopingu,
b)	nástrojov a spôsobu vývoja vedecky podložených fyziologických a psychologických 
vzdelávacích programov rešpektujúcich integritu osobnosti,
c)	použitie látok a metód, ktoré vychádzajú najavo dôsledkom vedeckého vývoja.

Článok 25 – Povaha antidopingového výskumu

Ak bude podporovaný antidopingový výskum, ako je definovaný v článku 24, štáty, zmluvné strany zaistia, že výskum sa:

a)	bude vykonávať v zhode s medzinárodne uznávanými etickými postupmi,
b)	športovcom nebudú podávané zakázané látky a metódy,
c)	bude vykonávaný len so zodpovedajúcimi opatreniami, ktoré zabránia, aby výsledky antidopingového výskumu boli zneužité pre doping.

Článok 26 – Vzájomné poskytovanie informácií o výsledkoch antidopingového
                      výskumu

V zhode s príslušnými národnými a medzinárodnými zákonmi, štáty, zmluvné strany, budú kde je to vhodné, poskytovať výsledky dosiahnuté v antidopingovom výskume s ostatnými štátmi, zmluvnými stranami a WADA.

Článok 27 – Výskum v športovej vede 

Štáty, zmluvné strany budú podporovať, aby

a)	členovia vedeckých a lekárskych spoločností vykonávali výskum v športovej vede v zhode so zásadami Kódexu,
b)	športové organizácie a doprovodný personál športovcov v rámci svojho pôsobenia zavádzal výskum v športovej vede, ktorý sa zhoduje s princípmi Kódexu. 

Časť VI : Monitorovanie dohovoru

Článok 28 – Konferencia strán 

1.	Týmto sa ustanovuje konferencia strán. Konferencia strán je vrcholným orgánom dohovoru.
2.	Konferencia strán sa bude bežne stretávať pravidelne každé dva roky. Môže s avšak stretnúť na mimoriadnom zasadnutí, pokiaľ sa takto rozhodne, alebo na základe požiadaviek aspoň jednej tretiny štátov, zmluvných strán.
3.	Na Konferencii strán budú mať štáty, zmluvné strany, každý jeden hlas.
4.	Konferencia strán prijme svoj vlastný rokovací poriadok.

Článok 29 – Poradné organizácie a pozorovatelia na Konferencii strán

Na Konferenciu strán bude pozvaná WADA ako poradná organizácia. Medzinárodný olympijský, Medzinárodný paralympijský výbor, Rada Európy a Medzivládny výbor pre telesnú výchovu a šport (CIGEPS) budú pozývaní ako pozorovatelia. Konferencia strán môže rozhodnúť, že ako pozorovateľov pozve ďalšie významné organizácie.

Článok 30 – Úloha Konferencie strán 

1.	Okrem ustanovení uvedených v tomto dohovore bude úlohou Konferencie strán:

a)	propagovať zámer tohto dohovoru,

b)	jednať o vzťahu k WADA a študovať mechanizmus financovania základného rozpočtu WADA. Štáty, ktoré nie sú zmluvnými stranami môžu byť prizvané k rokovaniam,

c)	v zhode s článkom 18 prijať plán na použitie  zdrojov Dobrovoľného fondu,

d)	v zhode s článkom 31 preskúmať správy predkladané štátmi, zmluvnými stranami,

e)	nepretržite sledovať monitorovanie v zhode s týmto dohovorom v náväznosti na vývoj antidopingových systémov, v zhode s článkom 31.
             Akýkoľvek monitorovací systém, alebo opatrenie presahujúce nad rámec článku 31   
             bude  financovaný z Dobrovoľného fondu ustanoveným vyššie uvedeným článkom 
             17,

f)	sledovať návrhy na zmeny tohto dohovoru za účelom ich prijatia,

g)	v zhode s článkom 34 preskúmať, za účelom ich schválenia, úpravy Zoznamu zakázaných látok a metód dopingu a Noriem pre udelenie terapeutických výnimiek prijatých WADA,
h)	definovať a realizovať spoluprácu medzi štátmi, zmluvnými stranami a WADA v rámci tohto dohovoru,

i)	požadovať od WADA správu o zavedení Kódexu na každom svojom zasadnutí k preskúmaniu,

2.	Konferencia strán môže pri plnení svojich úloh spolupracovať s inými medzivládnymi orgánmi.

Článok 31 – Národné správy Konferencie strán 

Štáty, zmluvné strany, budú Konferencii strán každé dva roky prostredníctvom Sekretariátu odovzdávať v jednom z oficiálnych jazykov UNESCO všetky relevantné informácie týkajúce sa prijatých opatrení k zabezpečeniu plnenia ustanovení tohto dohovoru.

Článok 32 – Sekretariát Konferencie strán

1.	Generálny riaditeľ UNESCO poskytne Konferencii strán sekretariát.

2.	Na základe požiadaviek Konferencie strán, generálny riaditeľ UNESCO v maximálne možnej miere využije služieb WADA za podmienok schválených Konferenciou strán.

3.	Finančné náklady na Konferencii strán budú hradené z normálneho rozpočtu UNESCO v rámci existujúcich zdrojov na príslušnom stupni. Dobrovoľný fond ustanovený vyššie uvedeným článkom 17, alebo vhodná kombinácia týchto dvoch zdrojov, ak bude určené každé dva roky. Financovanie sekretariátu z normálneho rozpočtu bude poskytované minimálne s vyrozumením, že mali k podpore dohovoru byť tiež poskytované dobrovoľné financie.

4.	Sekretariát pripraví dokumentáciu Konferencii strán a rovnako návrh programu schôdze a zaistí realizáciu ich rozhodnutí.

Článok 33 – Dodatky k dohovoru

1.	Každý štát, zmluvná strana, môže formou písomného oznámenia adresovaného generálnemu riaditeľovi UNESCO navrhnúť dodatky k tomuto dohovoru. Generálny riaditeľ odošle toto oznámenie všetkým štátom, zmluvným stranám. Pokiaľ do šiestich mesiacov od dátumu odoslania oznámenia aspoň polovica štátov, zmluvných strán, nedá svoj súhlas, predloží generálny riaditeľ tieto návrhy nasledujúcemu zasadnutiu Konferencii strán.

2.	Dodatky budú prijaté konferenciou zmluvných strán dvojtretinovou väčšinou prítomných a hlasujúcich štátov, zmluvných strán.

3.	Po prijatí budú dodatky k tomuto Dohovoru predložené k ratifikácii a súhlasu schválenia alebo pristúpeniu štátom, alebo zmluvným stranám.

4.	Pre štáty, zmluvné strany, ktoré ratifikovali, súhlasili, schválili alebo pristúpili k dodatkom tohto dohovoru  vstúpia tieto do platnosti tri mesiace po tom, keď listiny uvedené v odseku 3 tohto článku uloží v depozitári dve tretiny štátov, zmluvných strán. Pre každý štát, zmluvnú stranu, ktorá dodatok následne ratifikovala, prijala, odsúhlasila, alebo k nemu pristúpila, začne spomínaný dodatok platiť tri mesiace po dátume, kedy tento štát, zmluvná strana, uloží v depozitári svoje listiny o ratifikácii, prijatí, súhlase alebo pristúpení.

5.	Štát, ktorý sa stane zmluvnou stranou tohto dohovoru potom, čo v zhode s odsekom 4  tohto článku vstúpia do platnosti dodatky, bude považovaný, ak sa nevyjadrí úmysel za:

a)	stranu tohto dohovoru vrátane dodatkov,

b)	stranou pôvodného dohovoru bez dodatkov vo vzťahu k inému štátu, zmluvnej strane, ktorý nie je viazaný dodatkami.

Článok 34 – Zvláštny proces prijímania dodatkov k Prílohám dohovoru. 

1.	Ak WADA upraví Zoznam zakázaných látok a metód dopingu, alebo Štandardov pre udeľovanie terapeutických výnimiek, môže o týchto zmenách informovať generálneho riaditeľa UNESCO písomnou formou. Generálny riaditeľ ohlási navrhované dodatky k príslušným Prílohám tohto dohovoru všetkým štátom, zmluvným stranám. Dodatky k Prílohám schvaľuje Konferencia strán buď na jednom z ich zasadnutia, alebo formou písomných konzultácii.

2.	Štáty, zmluvné strany, môžu vyjadriť svoj nesúhlas k navrhovaným dodatkom do 45 dní od oznámenia generálneho riaditeľa a to buď písomným oznámením generálnemu riaditeľovi, v prípade písomných konzultácii, alebo na zasadnutí Konferencie strán.

3.	O Dodatkoch schválených Konferenciou strán bude štáty, zmluvné strany informovať generálny riaditeľ. Dodatky vstúpia do platnosti po uplynutí  45 dní od oznámenia, nie však pre tie štáty, zmluvné strany, ktoré už predtým oznámili, že tieto dodatky neprijímajú.

4.	Štát, zmluvná strana, po oznámení generálnemu riaditeľovi, že neprijíma dodatok schválený podľa predchádzajúceho odseku, zostáva zaviazaná Prílohami bez dodatku.

  Časť VII : - Záverečné ustanovenie 

  Článok 35 – Federálne, alebo nie centralizované ústavné systémy
 
  Nasledujúce ustanovenia sa týkajú štátov, zmluvných strán s federálnym, alebo nie
  centralizovaným ústavným systémom:

a)	Pokiaľ sa týka ustanovení tohto dohovoru, ktorých implementácia spadá do právnej pôsobnosti federálnej, alebo centrálnej zákonodarnej moci, záväzky federálnej, alebo centrálnej moci budú rovnaké, ako záväzky štátov, zmluvných strán, ktoré nie sú federálne štáty.
b)	pokiaľ ide o plnenie tých ustanovení dohovoru, ktoré podliehajú do právomoci jednotlivých federálnych štátov, krajín, provincií, alebo kantónov, ktoré podľa v ústave zakotveného systému federácie nie sú povinné vykonať legislatívne opatrenie, bude federálna vláda informovať príslušné úrady tých federálnych štátov, krajín, provincií,       alebo kantónov o príslušných ustanoveniach a odporučí ich prijatie.
 
Článok 36 – Ratifikácia, prijatie, súhlas, alebo pristúpenie

Tento dohovor bude predmetom ratifikácie, prijatia, súhlasu, alebo pristúpenia členskými štátmi UNESCO v zhode s ich zodpovedajúcimi ústavnými procedúrami. Listiny o ratifikácii, prijatí, súhlase, alebo pristúpení budú uložené v depozitári generálneho riaditeľa UNESCO. 

Článok 37 – Platnosť

1.	Tento dohovor nadobudne platnosť prvý deň v nasledujúcom mesiaci po uplynutí jednomesačnej lehoty od uloženia tridsiatej listiny o ratifikácií, prijatí, súhlase, alebo pristúpení.

2.	pre ktorýkoľvek štát, ktorý následne vyjadrí súhlas s dohovorom, nadobudne platnosť prvý deň v nasledujúcom mesiaci po uplynutí jednomesačnej lehoty od uloženia listiny o ratifikácií, prijatí, súhlase, alebo pristúpení.

Článok 38 – Územná platnosť dohovoru 

1.	Ktorýkoľvek štát môže pri ukladaní listiny o ratifikácií, prijatí, súhlase, alebo pristúpení špecifikovať územie, alebo územia, za ktoré v oblasti medzinárodných vzťahov zodpovedá a pre ktoré bude dohovor platiť. 

2.	Ktorýkoľvek štát, zmluvná strana, môže neskôr formou prehlásenia adresovaného UNESCO, rozšíriť aplikáciu tohto dohovoru na ďalšie územia špecifikované v prehlásení. Vo vzťahu k takému územiu vstúpi dohovor do platnosti v prvý deň v nasledujúcom mesiaci po uplynutí jednomesačnej lehoty od dátumu obdŕžania takého prehlásenia depozitárom.

3.	Od akéhokoľvek prehlásenia urobeného podľa dvoch predošlých odsekov môže byť vo vzťahu k akémukoľvek územiu uvedeného v prehlásení, odstúpené formou oznámenia adresovaného UNESCO. Také odstúpenie sa stáva platným v prvý deň nasledujúceho mesiaca po uplynutí jednomesačnej lehoty od dátumu obdŕžania tohto oznámenia depozitárom.

Článok 39 – Vypovedanie dohovoru (denunciácia)

Každý štát, zmluvná strana, môže dohovor vypovedať. Vypovedanie bude oznámené písomne a bude uložené u generálneho riaditeľa UNESCO. Vypovedanie vstúpi v platnosť v prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí šesťmesačnej lehoty od dátumu obdŕžania listiny o vypovedaní. V žiadnom prípade to nebude mať vplyv na finančné záväzky príslušného štátu, zmluvnej strany, až do dátumu účinnosti výpovede.

Článok 40 – Depozitár

Generálny riaditeľ UNESCO bude depozitárom tohto dohovoru a dodatkov. Ako depozitár bude generálny riaditeľ UNESCO informovať štáty, zmluvné strany, tohto dohovoru a rovnako členské štáty organizácie o:

a)	uložení akejkoľvek listiny o ratifikácii, prijatí, súhlase, alebo pristúpení,
b)	dátume vstupu do platnosti dohovoru v súlade s vyššie uvedeným článkom 37,
c)	akejkoľvek správe pripravenej na základe ustanovenia vyššie uvedeného článku 31,
d)	akomkoľvek návrhu na dodatok, alebo akomkoľvek dodatku prijatom v súlade s vyššie uvedenými článkami 33 a 34 a o dátume, ktorý tento dodatok vstupuje do platnosti,
e)	akomkoľvek prehlásení, alebo oznámení urobenom podľa ustanovenia vyššie uvedeného článku 38,
f)	akomkoľvek oznámení podanom podľa ustanovenia vyššie uvedeného článku 39 a o dátume, kedy výpoveď nadobudne platnosť,
g)	akomkoľvek ďalšom uznesení, oznámení alebo komunikácií údajov vzťahujúcom sa k dohovoru.

Článok 41 – Registrácia

V súlade s článkom 102 Charty Organizácie spojených národov, bude tento dohovor na základe požiadaviek generálneho riaditeľa UNESCO registrovaný na Sekretáriate Organizácie spojených národov.

Článok 42 – Platné znenie 

1. Tento dohovor vrátane príloh bol vypracovaný v arabčine, čínštine, angličtine,    
    francúzštine, ruštine, a španielčine pričom všetkých šesť znení má rovnakú platnosť.

2. Dodatky k tomuto dohovoru budú vypracované v arabčine, čínštine, angličtine, 
    francúzštine, ruštine a španielčine.

Článok 43 – Výhrady 

Nepripúšťajú sa žiadne výhrady, ktoré sú nezlučiteľné s predmetom a účelom tohto dohovoru.

Príloha  I - Zoznam zakázaných látok a metód dopingu podľa medzinárodnej normy

Príloha II- Normy pre udeľovanie terapeutických výnimiek 

Dodatok  1 - Svetový antidopingový kódex WADA

Dodatok  2 - Medzinárodná norma pre laboratória 

Dodatok  3 - Medzinárodná norma pre testovanie

Depozitár dohovoru:

UNESCO

Platnosť dohovoru:

V súlade s článkom 37, tento dohovor nadobudne platnosť prvý deň v mesiaci po uplynutí jednomesačnej lehoty od uloženia tridsiatej listiny o ratifikácií, prijatí, súhlase, alebo pristúpení. Pre ktorýkoľvek štát, ktorý následne vyjadrí súhlas s dohovorom, nadobudne platnosť prvý deň v nasledujúcom mesiaci po uplynutí jednomesačnej lehoty od uloženia listiny o ratifikácií, prijatí, súhlase, alebo pristúpení.

Anglický text

International Convention against Doping in Sport 2005

Paris, 19 October 2005

The General Conference of the United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization, hereinafter referred to as “UNESCO”, meeting in Paris, from 3 to 21 October 2005, at its 33rd session, 

Considering that the aim of UNESCO is to contribute to peace and security by promoting collaboration among nations through education, science and culture, 

Referring to existing international instruments relating to human rights, 

Aware of resolution 58/5 adopted by the General Assembly of the United Nations on 3 November 2003, concerning sport as a means to promote education, health, development and peace, notably its paragraph 7, 

Conscious that sport should play an important role in the protection of health, in moral, cultural and physical education and in promoting international understanding and peace, 

Noting the need to encourage and coordinate international cooperation towards the elimination of doping in sport, 

Concerned by the use of doping by athletes in sport and the consequences thereof for their health, the principle of fair play, the elimination of cheating and the future of sport, 

Mindful that doping puts at risk the ethical principles and educational values embodied in the International Charter of Physical Education and Sport of UNESCO and in the Olympic Charter, 

Recalling that the Anti-Doping Convention and its Additional Protocol adopted within the framework of the Council of Europe are the public international law tools which are at the origin of national anti-doping policies and of intergovernmental cooperation, 

Recalling the recommendations on doping adopted by the second, third and fourth International Conferences of Ministers and Senior Officials Responsible for Physical Education and Sport organized by UNESCO at Moscow (1988), Punta del Este (1999) and Athens (2004) and 32 C/Resolution 9 adopted by the General Conference of UNESCO at its 32nd session (2003), 

Bearing in mind the World Anti-Doping Code adopted by the World Anti-Doping Agency at the World Conference on Doping in Sport, Copenhagen, 5 March 2003, and the Copenhagen Declaration on Anti-Doping in Sport, 

Mindful also of the influence that elite athletes have on youth, 

Aware of the ongoing need to conduct and promote research with the objectives of improving detection of doping and better understanding of the factors affecting use in order for prevention strategies to be most effective, 

Aware also of the importance of ongoing education of athletes, athlete support personnel and the community at large in preventing doping, 

Mindful of the need to build the capacity of States Parties to implement anti-doping programmes, 

Aware that public authorities and the organizations responsible for sport have complementary responsibilities to prevent and combat doping in sport, notably to ensure the proper conduct, on the basis of the principle of fair play, of sports events and to protect the health of those that take part in them, 

Recognizing that these authorities and organizations must work together for these purposes, ensuring the highest degree of independence and transparency at all appropriate levels, 

Determined to take further and stronger cooperative action aimed at the elimination of doping in sport, 

Recognizing that the elimination of doping in sport is dependent in part upon progressive harmonization of anti-doping standards and practices in sport and cooperation at the national and global levels, 

Adopts this Convention on this nineteenth day of October 2005. 

I. Scope 

Article 1 – Purpose of the Convention 

The purpose of this Convention, within the framework of the strategy and programme of activities of UNESCO in the area of physical education and sport, is to promote the prevention of and the fight against doping in sport, with a view to its elimination. 

Article 2 – Definitions 

These definitions are to be understood within the context of the World Anti-Doping Code. However, in case of conflict the provisions of the Convention will prevail. 

For the purposes of this Convention: 

1. “Accredited doping control laboratories” means laboratories accredited by the World Anti Doping Agency. 

2. “Anti-doping organization” means an entity that is responsible for adopting rules for initiating, implementing or enforcing any part of the doping control process. This includes, for example, the International Olympic Committee, the International Paralympic Committee, other major event organizations that conduct testing at their events, the World Anti-Doping Agency, international federations and national anti-doping organizations. 

3. “Anti-doping rule violation” in sport means one or more of the following: 

(a) the presence of a prohibited substance or its metabolites or markers in an athlete’s bodily specimen; 

(b) use or attempted use of a prohibited substance or a prohibited method; 

(c) refusing, or failing without compelling justification, to submit to sample collection after notification as authorized in applicable anti-doping rules or otherwise evading sample collection; 

(d) violation of applicable requirements regarding athlete availability for out-of-competition testing, including failure to provide required whereabouts information and missed tests which are declared based on reasonable rules; 

(e) tampering, or attempting to tamper, with any part of doping control; 

(f) possession of prohibited substances or methods; 

(g) trafficking in any prohibited substance or prohibited method; 

(h) administration or attempted administration of a prohibited substance or prohibited method to any athlete, or assisting, encouraging, aiding, abetting, covering up or any other type of complicity involving an anti-doping rule violation or any attempted violation. 

4. “Athlete” means, for the purposes of doping control, any person who participates in sport at the international or national level as defined by each national anti-doping organization and accepted by States Parties and any additional person who participates in a sport or event at a lower level accepted by States Parties. For the purposes of education and training programmes, “athlete” means any person who participates in sport under the authority of a sports organization. 

5. “Athlete support personnel” means any coach, trainer, manager, agent, team staff, official, medical or paramedical personnel working with or treating athletes participating in or preparing for sports competition. 

6. “Code” means the World Anti-Doping Code adopted by the World Anti-Doping Agency on 5 March 2003 at Copenhagen which is attached as Appendix 1 to this Convention. 

7. “Competition” means a single race, match, game or singular athletic contest. 

8. “Doping control” means the process including test distribution planning, sample collection and handling, laboratory analysis, results management, hearings and appeals. 

9. “Doping in sport” means the occurrence of an anti-doping rule violation. 

10. “Duly authorized doping control teams” means doping control teams operating under the authority of international or national anti-doping organizations. 

11. “In-competition” testing means, for purposes of differentiating between in-competition and out-of-competition testing, unless provided otherwise in the rules of an international federation or other relevant anti-doping organization, a test where an athlete is selected for testing in connection with a specific competition. 

12. “International Standard for Laboratories” means the standard which is attached as Appendix 2 to this Convention. 

13. “International Standard for Testing” means the standard which is attached as Appendix 3 to this Convention. 

14. “No advance notice” means a doping control which takes place with no advance warning to the athlete and where the athlete is continuously chaperoned from the moment of notification through sample provision. 

15. “Olympic Movement” means all those who agree to be guided by the Olympic Charter and who recognize the authority of the International Olympic Committee, namely the international federations of sports on the programme of the Olympic Games, the National Olympic Committees, the Organizing Committees of the Olympic Games, athletes, judges and referees, associations and clubs, as well as all the organizations and institutions recognized by the International Olympic Committee. 

16. “Out-of-competition” doping control means any doping control which is not conducted in competition. 

17. “Prohibited List” means the list which appears in Annex I to this Convention identifying the prohibited substances and prohibited methods. 

18. “Prohibited method” means any method so described on the Prohibited List, which appears in Annex I to this Convention. 

19. “Prohibited substance” means any substance so described on the Prohibited List, which appears in Annex I to this Convention. 

20. “Sports organization” means any organization that serves as the ruling body for an event for one or several sports. 

21. “Standards for Granting Therapeutic Use Exemptions” means those standards that appear in Annex II to this Convention. 

22. “Testing” means the parts of the doping control process involving test distribution planning, sample collection, sample handling and sample transport to the laboratory. 

23. “Therapeutic use exemption” means an exemption granted in accordance with Standards for Granting Therapeutic Use Exemptions. 

24. “Use” means the application, ingestion, injection or consumption by any means whatsoever of any prohibited substance or prohibited method. 

25. “World Anti-Doping Agency” (WADA) means the foundation so named established under Swiss law on 10 November 1999. 

Article 3 – Means to achieve the purpose of the Convention 

In order to achieve the purpose of the Convention, States Parties undertake to: 

(a) adopt appropriate measures at the national and international levels which are consistent with the principles of the Code; 

(b) encourage all forms of international cooperation aimed at protecting athletes and ethics in sport and at sharing the results of research; 

(c) foster international cooperation between States Parties and leading organizations in the fight against doping in sport, in particular with the World Anti-Doping Agency. 

Article 4 – Relationship of the Convention to the Code 

1. In order to coordinate the implementation, at the national and international levels, of the fight against doping in sport, States Parties commit themselves to the principles of the Code as the basis for the measures provided for in Article 5 of this Convention. Nothing in this Convention prevents States Parties from adopting additional measures complementary to the Code. 

2. The Code and the most current version of Appendices 2 and 3 are reproduced for information purposes and are not an integral part of this Convention. The Appendices as such do not create any binding obligations under international law for States Parties. 

3. The Annexes are an integral part of this Convention. 

Article 5 – Measures to achieve the objectives of the Convention 

In abiding by the obligations contained in this Convention, each State Party undertakes to adopt appropriate measures. Such measures may include legislation, regulation, policies or administrative practices. 

Article 6 – Relationship to other international instruments 

This Convention shall not alter the rights and obligations of States Parties which arise from other agreements previously concluded and consistent with the object and purpose of this Convention. This does not affect the enjoyment by other States Parties of their rights or the performance of their obligations under this Convention. 

II. Anti-doping activities at the national level 

Article 7 – Domestic coordination 

States Parties shall ensure the application of the present Convention, notably through domestic coordination. To meet their obligations under this Convention, States Parties may rely on anti-doping organizations as well as sports authorities and organizations. 

Article 8 – Restricting the availability and use in sport of prohibited substances and methods 

1. States Parties shall, where appropriate, adopt measures to restrict the availability of prohibited substances and methods in order to restrict their use in sport by athletes, unless the use is based upon a therapeutic use exemption. These include measures against trafficking to athletes and, to this end, measures to control production, movement, importation, distribution and sale. 

2. States Parties shall adopt, or encourage, where appropriate, the relevant entities within their jurisdictions to adopt measures to prevent and to restrict the use and possession of prohibited substances and methods by athletes in sport, unless the use is based upon a therapeutic use exemption. 

3. No measures taken pursuant to this Convention will impede the availability for legitimate purposes of substances and methods otherwise prohibited or controlled in sport. 

Article 9 – Measures against athlete support personnel 

States Parties shall themselves take measures or encourage sports organizations and anti-doping organizations to adopt measures, including sanctions or penalties, aimed at athlete support personnel who commit an anti-doping rule violation or other offence connected with doping in sport. 

Article 10 – Nutritional supplements 

States Parties, where appropriate, shall encourage producers and distributors of nutritional supplements to establish best practices in the marketing and distribution of nutritional supplements, including information regarding their analytic composition and quality assurance. 

Article 11 – Financial measures 

States Parties shall, where appropriate: 

(a) provide funding within their respective budgets to support a national testing programme across all sports or assist sports organizations and anti-doping organizations in financing doping controls either by direct subsidies or grants, or by recognizing the costs of such controls when determining the overall subsidies or grants to be awarded to those organizations; 

(b) take steps to withhold sport-related financial support to individual athletes or athlete support personnel who have been suspended following an anti-doping rule violation, during the period of their suspension; 

(c) withhold some or all financial or other sport-related support from any sports organization or anti-doping organization not in compliance with the Code or applicable anti-doping rules adopted pursuant to the Code. 

Article 12 – Measures to facilitate doping control 

States Parties shall, where appropriate: 

(a) encourage and facilitate the implementation by sports organizations and anti-doping organizations within their jurisdiction of doping controls in a manner consistent with the Code, including no-advance notice, out-of-competition and in-competition testing; 

(b) encourage and facilitate the negotiation by sports organizations and anti-doping organizations of agreements permitting their members to be tested by duly authorized doping control teams from other countries; 

(c) undertake to assist the sports organizations and anti-doping organizations within their jurisdiction in gaining access to an accredited doping control laboratory for the purposes of doping control analysis. 

III. International cooperation 

Article 13 – Cooperation between anti-doping organizations and sports organizations 

States Parties shall encourage cooperation between anti-doping organizations, public authorities and sports organizations within their jurisdiction and those within the jurisdiction of other States Parties in order to achieve, at the international level, the purpose of this Convention. 

Article 14 – Supporting the mission of the World Anti-Doping Agency 

States Parties undertake to support the important mission of the World Anti-Doping Agency in the international fight against doping. 

Article 15 – Equal funding of the World Anti-Doping Agency 

States Parties support the principle of equal funding of the World Anti-Doping Agency’s approved annual core budget by public authorities and the Olympic Movement. 

Article 16 – International cooperation in doping control 

Recognizing that the fight against doping in sport can only be effective when athletes can be tested with no advance notice and samples can be transported in a timely manner to laboratories for analysis, States Parties shall, where appropriate and in accordance with domestic law and procedures: 

(a) facilitate the task of the World Anti-Doping Agency and anti-doping organizations operating in compliance with the Code, subject to relevant host countries’ regulations, of conducting in- or out-of-competition doping controls on their athletes, whether on their territory or elsewhere; 

(b) facilitate the timely movement of duly authorized doping control teams across borders when conducting doping control activities; 

(c) cooperate to expedite the timely shipping or carrying across borders of samples in such a way as to maintain their security and integrity; 

(d) assist in the international coordination of doping controls by various anti-doping organizations, and cooperate to this end with the World Anti-Doping Agency; 

(e) promote cooperation between doping control laboratories within their jurisdiction and those within the jurisdiction of other States Parties. In particular, States Parties with accredited doping control laboratories should encourage laboratories within their jurisdiction to assist other States Parties in enabling them to acquire the experience, skills and techniques necessary to establish their own laboratories should they wish to do so; 

(f) encourage and support reciprocal testing arrangements between designated anti-doping organizations, in conformity with the Code; 

(g) mutually recognize the doping control procedures and test results management, including the sport sanctions thereof, of any anti-doping organization that are consistent with the Code. 

Article 17 – Voluntary Fund 

1. A “Fund for the Elimination of Doping in Sport”, hereinafter referred to as “the Voluntary Fund”, is hereby established. The Voluntary Fund shall consist of funds-in-trust established in accordance with the Financial Regulations of UNESCO. All contributions by States Parties and other actors shall be voluntary. 

2. The resources of the Voluntary Fund shall consist of: 

(a) contributions made by States Parties; 

(b) contributions, gifts or bequests which may be made by: 

(i) other States; 

(ii) organizations and programmes of the United Nations system, particularly the United Nations Development Programme, as well as other international organizations; 

(iii) public or private bodies or individuals; 

(c) any interest due on the resources of the Voluntary Fund; 

(d) funds raised through collections, and receipts from events organized for the benefit of the Voluntary Fund; 

(e) any other resources authorized by the Voluntary Fund’s regulations, to be drawn up by the Conference of Parties. 

3. Contributions into the Voluntary Fund by States Parties shall not be considered to be a replacement for States Parties’ commitment to pay their share of the World Anti-Doping Agency’s annual budget. 

Article 18 – Use and governance of the Voluntary Fund 

Resources in the Voluntary Fund shall be allocated by the Conference of Parties for the financing of activities approved by it, notably to assist States Parties in developing and implementing anti-doping programmes, in accordance with the provisions of this Convention, taking into consideration the goals of the World Anti-Doping Agency, and may serve to cover functioning costs of this Convention. No political, economic or other conditions may be attached to contributions made to the Voluntary Fund. 

IV. Education and training 

Article 19 – General education and training principles 

1. States Parties shall undertake, within their means, to support, devise or implement education and training programmes on anti-doping. For the sporting community in general, these programmes should aim to provide updated and accurate information on: 

(a) the harm of doping to the ethical values of sport; 

(b) the health consequences of doping. 

2. For athletes and athlete support personnel, in particular in their initial training, education and training programmes should, in addition to the above, aim to provide updated and accurate information on: 

(a) doping control procedures; 

(b) athletes’ rights and responsibilities in regard to anti-doping, including information about the Code and the anti-doping policies of the relevant sports and anti-doping organizations. Such information shall include the consequences of committing an anti-doping rule violation; 

(c) the list of prohibited substances and methods and therapeutic use exemptions; 

(d) nutritional supplements. 

Article 20 – Professional codes of conduct 

States Parties shall encourage relevant competent professional associations and institutions to develop and implement appropriate codes of conduct, good practice and ethics related to anti-doping in sport that are consistent with the Code. 

Article 21 – Involvement of athletes and athlete support personnel 

States Parties shall promote and, within their means, support active participation by athletes and athlete support personnel in all facets of the anti-doping work of sports and other relevant organizations and encourage sports organizations within their jurisdiction to do likewise. 

Article 22 – Sports organizations and ongoing education and training on anti-doping 

States Parties shall encourage sports organizations and anti-doping organizations to implement ongoing education and training programmes for all athletes and athlete support personnel on the subjects identified in Article 19. 

Article 23 – Cooperation in education and training 

States Parties shall cooperate mutually and with the relevant organizations to share, where appropriate, information, expertise and experience on effective anti-doping programmes. 

V. Research 

Article 24 – Promotion of research in anti-doping 

States Parties undertake, within their means, to encourage and promote anti-doping research in cooperation with sports and other relevant organizations on: 

(a) prevention, detection methods, behavioural and social aspects, and the health consequences of doping; 

(b) ways and means of devising scientifically-based physiological and psychological training programmes respectful of the integrity of the person; 

(c) the use of all emerging substances and methods resulting from scientific developments. 

Article 25 – Nature of anti-doping research 

When promoting anti-doping research, as set out in Article 24, States Parties shall ensure that such research will: 

(a) comply with internationally recognized ethical practices; 

(b) avoid the administration to athletes of prohibited substances and methods; 

(c) be undertaken only with adequate precautions in place to prevent the results of anti-doping research being misused and applied for doping. 

Article 26 – Sharing the results of anti-doping research 

Subject to compliance with applicable national and international law, States Parties shall, where appropriate, share the results of available anti-doping research with other States Parties and the World Anti-Doping Agency. 

Article 27 – Sport science research 

States Parties shall encourage: 

(a) members of the scientific and medical communities to carry out sport science research in accordance with the principles of the Code; 
(b) sports organizations and athlete support personnel within their jurisdiction to implement sport science research that is consistent with the principles of the Code. 
VI. Monitoring of the Convention 

Article 28 – Conference of Parties 

1. A Conference of Parties is hereby established. The Conference of Parties shall be the sovereign body of this Convention. 

2. The Conference of Parties shall meet in ordinary session in principle every two years. It may meet in extraordinary session if it so decides or at the request of at least one third of the States Parties. 

3. Each State Party shall have one vote at the Conference of Parties. 

4. The Conference of Parties shall adopt its own Rules of Procedure. 

Article 29 – Advisory organization and observers to the Conference of Parties 

The World Anti-Doping Agency shall be invited as an advisory organization to the Conference of Parties. The International Olympic Committee, the International Paralympic Committee, the Council of Europe and the Intergovernmental Committee for Physical Education and Sport (CIGEPS) shall be invited as observers. The Conference of Parties may decide to invite other relevant organizations as observers. 

Article 30 – Functions of the Conference of Parties 

1. Besides those set forth in other provisions of this Convention, the functions of the Conference of Parties shall be to: 

(a) promote the purpose of this Convention; 

(b) discuss the relationship with the World Anti-Doping Agency and study the mechanisms of funding of the Agency’s annual core budget. States non-Parties may be invited to the discussion; 

(c) adopt a plan for the use of the resources of the Voluntary Fund, in accordance with Article 18; 

(d) examine the reports submitted by States Parties in accordance with Article 31; 

(e) examine, on an ongoing basis, the monitoring of compliance with this Convention in response to the development of anti-doping systems, in accordance with Article 31. Any monitoring mechanism or measure that goes beyond Article 31 shall be funded through the Voluntary Fund established under Article 17; 

(f) examine draft amendments to this Convention for adoption; 

(g) examine for approval, in accordance with Article 34 of the Convention, modifications to the Prohibited List and to the Standards for Granting Therapeutic Use Exemptions adopted by the World Anti-Doping Agency; 

(h) define and implement cooperation between States Parties and the World Anti-Doping Agency within the framework of this Convention; 

(i) request a report from the World Anti-Doping Agency on the implementation of the Code to each of its sessions for examination. 

2. The Conference of Parties, in fulfilling its functions, may cooperate with other intergovernmental bodies. 

Article 31 – National reports to the Conference of Parties 

States Parties shall forward every two years to the Conference of Parties through the Secretariat, in one of the official languages of UNESCO, all relevant information concerning measures taken by them for the purpose of complying with the provisions of this Convention. 

Article 32 – Secretariat of the Conference of Parties 

1. The secretariat of the Conference of Parties shall be provided by the Director-General of UNESCO. 

2. At the request of the Conference of Parties, the Director-General of UNESCO shall use to the fullest extent possible the services of the World Anti-Doping Agency on terms agreed upon by the Conference of Parties. 

3. Functioning costs related to the Convention will be funded from the regular budget of UNESCO within existing resources at an appropriate level, the Voluntary Fund established under Article 17 or an appropriate combination thereof as determined every two years. The financing for the secretariat from the regular budget shall be done on a strictly minimal basis, it being understood that voluntary funding should also be provided to support the Convention. 

4. The secretariat shall prepare the documentation of the Conference of Parties, as well as the draft agenda of its meetings, and shall ensure the implementation of its decisions. 

Article 33 – Amendments 

1. Each State Party may, by written communication addressed to the Director-General of UNESCO, propose amendments to this Convention. The Director-General shall circulate such communication to all States Parties. If, within six months from the date of the circulation of the communication, at least one half of the States Parties give their consent, the Director-General shall present such proposals to the following session of the Conference of Parties. 

2. Amendments shall be adopted by the Conference of Parties with a two-thirds majority of States Parties present and voting. 

3. Once adopted, amendments to this Convention shall be submitted for ratification, acceptance, approval or accession to States Parties. 

4. With respect to the States Parties that have ratified, accepted, approved or acceded to them, amendments to this Convention shall enter into force three months after the deposit of the instruments referred to in paragraph 3 of this Article by two thirds of the States Parties. Thereafter, for each State Party that ratifies, accepts, approves or accedes to an amendment, the said amendment shall enter into force three months after the date of deposit by that State Party of its instrument of ratification, acceptance, approval or accession. 

5. A State that becomes a Party to this Convention after the entry into force of amendments in conformity with paragraph 4 of this Article shall, failing an expression of different intention, be considered: 

(a) a Party to this Convention as so amended; 

(b) a Party to the unamended Convention in relation to any State Party not bound by the amendments. 

Article 34 – Specific amendment procedure for the Annexes to the Convention 

1. If the World Anti-Doping Agency modifies the Prohibited List or the Standards for Granting Therapeutic Use Exemptions, it may, by written communication addressed to the Director-General of UNESCO, inform her/him of those changes. The Director-General shall notify such changes as proposed amendments to the relevant Annexes to this Convention to all States Parties expeditiously. Amendments to the Annexes shall be approved by the Conference of Parties either at one of its sessions or through a written consultation. 

2. States Parties have 45 days from the Director-General’s notification within which to express their objection to the proposed amendment either in writing, in case of written consultation, to the Director-General or at a session of the Conference of Parties. Unless two thirds of the States Parties express their objection, the proposed amendment shall be deemed to be approved by the Conference of Parties. 

3. Amendments approved by the Conference of Parties shall be notified to States Parties by the Director-General. They shall enter into force 45 days after that notification, except for any State Party that has previously notified the Director-General that it does not accept these amendments. 

4. A State Party having notified the Director-General that it does not accept an amendment approved according to the preceding paragraphs remains bound by the Annexes as not amended. 

VII. Final clauses 

Article 35 – Federal or non-unitary constitutional systems 

The following provisions shall apply to States Parties that have a federal or non-unitary constitutional system: 

(a) with regard to the provisions of this Convention, the implementation of which comes under the legal jurisdiction of the federal or central legislative power, the obligations of the federal or central government shall be the same as for those States Parties which are not federal States; 
(b) with regard to the provisions of this Convention, the implementation of which comes under the jurisdiction of individual constituent States, counties, provinces or cantons which are not obliged by the constitutional system of the federation to take legislative measures, the federal government shall inform the competent authorities of such States, counties, provinces or cantons of the said provisions, with its recommendation for their adoption. 

Article 36 – Ratification, acceptance, approval or accession 

This Convention shall be subject to ratification, acceptance, approval or accession by Members States of UNESCO in accordance with their respective constitutional procedures. The instruments of ratification, acceptance, approval or accession shall be deposited with the Director-General of UNESCO. 

Article 37 – Entry into force 

1. This Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of one month after the date of deposit of the thirtieth instrument of ratification, acceptance, approval or accession. 

2. For any State that subsequently expresses its consent to be bound by it, the Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of one month after the date of deposit of its instrument of ratification, acceptance, approval or accession. 

Article 38 – Territorial extension of the Convention 

1. Any State may, when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, specify the territory or territories for whose international relations it is responsible and to which this Convention shall apply. 

2. Any State Party may, at any later date, by a declaration addressed to UNESCO, extend the application of this Convention to any other territory specified in the declaration. In respect of such territory the Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of one month after the date of receipt of such declaration by the depositary. 

3. Any declaration made under the two preceding paragraphs may, in respect of any territory specified in such declaration, be withdrawn by a notification addressed to UNESCO. Such withdrawal shall become effective on the first day of the month following the expiration of a period of one month after the date of receipt of such a notification by the depositary. 

Article 39 – Denunciation 

Any State Party may denounce this Convention. The denunciation shall be notified by an instrument in writing, deposited with the Director-General of UNESCO. The denunciation shall take effect on the first day of the month following the expiration of a period of six months after the receipt of the instrument of denunciation. It shall in no way affect the financial obligations of the State Party concerned until the date on which the withdrawal takes effect. 

Article 40 – Depositary 

The Director-General of UNESCO shall be the Depositary of this Convention and amendments thereto. As the Depositary, the Director-General of UNESCO shall inform the States Parties to this Convention, as well as the other States Members of the Organization of: 

(a) the deposit of any instrument of ratification, acceptance, approval or accession; 

(b) the date of entry into force of this Convention in accordance with Article 37; 

(c) any report prepared in pursuance of the provisions of Article 31; 

(d) any amendment to the Convention or to the Annexes adopted in accordance with Articles 33 and 34 and the date on which the amendment comes into force; 

(e) any declaration or notification made under the provisions of Article 38; 

(f) any notification made under the provisions of Article 39 and the date on which the denunciation takes effect; 

(g) any other act, notification or communication relating to this Convention. 
Article 41 – Registration 

In conformity with Article 102 of the Charter of the United Nations, this Convention shall be registered with the Secretariat of the United Nations at the request of the Director-General of UNESCO. 

Article 42 – Authoritative texts 

1. This Convention, including its Annexes, has been drawn up in Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish, the six texts being equally authoritative. 

2. The Appendices to this Convention are provided in Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish. 

Article 43 – Reservations 

No reservations that are incompatible with the object and purpose of the present Convention shall be permitted. 

Annex I – The Prohibited List – International Standard 

Annex II – Standards for Granting Therapeutic Use Exemptions 

Appendix 1 – World Anti-Doping Code 

Appendix 2 – International Standard for Laboratories 

Appendix 3 – International Standard for Testing
Depositary: 

UNESCO

Entry into force: 

In accordance with its Article 37, this Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of one month after the deposit of the thirtieth instrument of ratification, acceptance, approval or accession. For any State that subsequently expresses its consent to be bound by it, this Convention shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of one month after the deposit of its instrument of ratification, acceptance, approval or accession.

Authoritative texts: 

Arabic, English, Chinese, French, Spanish and Russian