MINISTERSTVO ZDRAVOTNÍCTVA
SLOVENSKEJ REPUBLIKY
__________________________________
Číslo:  

Materiál na rokovanie 
Legislatívnej rady vlády 
Slovenskej republiky 

N á v r h

vyhlášky Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky, ktorou sa ustanovujú podrobnosti o požiadavkách na výrobky určené na styk s vodou určenou na ľudskú spotrebu											                                                                                    ´

Podnet:

§  11 ods. 7 zákona č. ……/2005 Z.z. o verejnom zdravotníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov 		Obsah materiálu:

1.	Návrh vyhlášky

Predkladá:

Rudolf Zajac
minister zdravotníctva
Slovenskej republiky

Bratislava 7. júna 2005 

Návrh

Vyhláška
Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky

z .........../2005,

ktorou sa ustanovujú podrobnosti o požiadavkách na výrobky určené na styk s vodou určenou na ľudskú spotrebu

	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky podľa § 11 ods. 7 zákona č....../2005   o verejnom zdravotníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov ustanovuje:

§ 1
Predmet úpravy

(1) Touto vyhláškou sa ustanovujú
a)	hygienické požiadavky na zloženie, úpravu a označovanie  povrchu výrobkov určených na styk s pitnou vodou alebo surovou vodou (ďalej len voda), z ktorej sa pitná voda získava,
b)	spôsob vykonania a hodnotenia migračnej skúšky a náležitosti protokolu o skúške, 

(2) Táto vyhláška sa nevzťahuje 
      na obaly balených pitných, prírodných minerálnych a pramenitých vôd, pre ktoré platí zvláštny právny predpis), zariadenia na stáčanie balených vôd, zariadenia slúžiace na ohrev,  chladenie alebo čapovanie balených vôd; zariadenia ktoré nie sú do vnútorného vodovodu trvalo zabudované, alebo naň napojené, slúžiace na akumuláciu, chladenie, ohrev alebo čapovanie pitnej vody u spotrebiteľa, v potravinárskom priemysle pri výrobe potravín alebo v prevádzkach spoločného stravovania pri príprave pokrmov. 

(3) Nedotknuté sú požiadavky stanovené na chemické látky zvláštnymi právnymi predpismi.)

§ 2
Výklad pojmov

a)	skúška je technická operácia na stanovenie jednej alebo viacerých charakteristík daného výrobku,
b)	skúšobná metóda je špecifikovaný technický postup na vykonávanie skúšky,
c)	protokol o skúške je dokument, v ktorom sú uvedené výsledky skúšok a ďalšie informácie dôležité pre danú skúšku,
d)	skúšobné laboratórium je laboratórium, ktoré skúšky vykonáva, 
e)	výrobok je vyrobený predmet alebo jeho súčasť v konečnej podobe a materiál, ktoré prichádzajú do styku s vodou,
f)	homogénny výrobok je výrobok, ktorého povrch prichádzajúci do styku s vodou je z toho istého materiálu,
g)	nehomogénny výrobok je výrobok, ktorého povrch prichádzajúci do styku s vodou je z iného materiálu ako zvyšná časť výrobku,
h)	vzorka je  výrobok alebo jeho časť predložený ku skúškam, 
i)	skúšobná voda je voda špecifikovaných vlastností používaná na migračné skúšky,
j)	migrácia je presun látok uvoľnených zo vzoriek do skúšobnej vody pri migračných skúškach,
k)	migračná skúška je postup na stanovenie koncentrácie látky alebo skupiny látok uvoľnených zo vzorky do skúšobnej vody pri špecifikovaných podmienkach,
l)	výluh vzorky je skúšobná voda, ktorá bola v styku so vzorkou pri špecifikovaných podmienkach,
m)	migračná rýchlosť M je množstvo látky alebo skupiny látok, ktoré sa uvoľnia zo stanovenej plochy vzorky do skúšobnej vody pri špecifikovaných podmienkach,
n)	migračná teplota T je teplota migračnej skúšky,
o)	migračná doba t je čas trvania migračnej skúšky,
p)	správna výrobná prax je dodržanie súboru hygienických, technických a technologických postupov a štandardov nevyhnutných k zaisteniu zdravotnej neškodnosti, bezpečnosti a funkčnosti výrobkov so zreteľom na druh, vlastnosti a určenie,
r)	krátkodobý styk výrobkov s vodou je styk nepresahujúci 24 hodín.

§3

(1)	Na overovanie hygienických požiadaviek podľa tejto vyhlášky sa používajú metódy obsiahnuté v príslušných slovenských technických normách ak takéto metódy neexistujú alebo ich nemožno z objektívnych dôvodov použiť, možno používať metódy s primeranými validačnými charakteristikami k príslušnému špecifikovanému limitu. Stanovenie monomérneho vinylchloridu vo výrobkoch z polyvinylchloridu a jeho kopolymérov alebo vo výluhu z týchto výrobkov sa vykonáva podľa osobitného právneho predpisu.1)

(2)	Materiálovo nehomogénne výrobky určené na styk s  vodou sa hodnotia ako celok, pričom migračná skúška sa vykonáva z tých častí výrobku, ktoré sú určené na styk s vodou.

(3)	Ak je výrobok určený na styk s pitnou a teplou vodou, migračná skúška sa vykonáva v skúšobnej vode pri teplotách (23±2)°C a zároveň (±2)°C. Výnimkou sú vodovodné batérie a vodomery, ktoré sa skúšajú len pri teplote (23±2)°C.

§ 4
Označenie výrobkov

(1)	Výrobky určené na styk s vodou pri uvádzaní do obehu, sú označené
a)	obchodným menom a sídlom výrobcu, distribútora alebo dovozcu, ak ide o právnickú osobu, ako aj miestom trvalého pobytu a registrovaným obchodným menom, ak ide o fyzickú osobu,
b)	údajom o účele použitia „na styk s vodou“, „na krátkodobý styk s vodou“ alebo „na styk s teplou a horúcou vodou“ podľa § 3 odst. 2 a 3,
c)	údajmi o špeciálnych podmienkach použitia, ak je to potrebné uviesť vzhľadom na charakteristiku výrobku

(2)	Údaje uvedené v ods. 1 sa umiestnia tak, aby boli dobre viditeľné, ľahko čitateľné a nezmazateľné; údaje sa umiestňujú niektorým z týchto spôsobov:
a)	priamo na výrobku, 
b)	na štítku pripevnenom k výrobku alebo na jeho obale,
c)	na štítku umiestnenom v blízkosti výrobku ak štítok nie je možné z technických dôvodov pripevniť na výrobok.

(3)	Na obale chemickej látky sa označia údaje podľa ods. 1 písm. b) a c). Označenie chemickej látky stanovené osobitným právnym predpisom 2) tým nie je dotknuté.

§ 5
Farbenie, potlač a dekorácia

(1)	Na farbenie, potlač a dekoráciu výrobkov určených na styk s vodou možno používať len farbivá a pigmenty, ktoré budú vo výrobkoch pevne zakotvené a budú vyhovovať požiadavkám podľa osobitného právneho predpisu 1)
(2)	Na farbenie výrobkov možno používať len farbivá a pigmenty, ktoré za obvyklých a predvídateľných podmienok používania výrobkov nebudú do vody uvoľňovať látky v množstvách ktoré by mohli
(a)	ohroziť zdravie ľudí
(b)	spôsobiť neprijateľné zmeny v zložení vody alebo nepriaznivo ovplyvniť jej senzorické vlastnosti 

§ 6
Povrchová úprava

(1) Povrchová úprava najmä lakovaním, pocínovaním, povlakom z plastov, smaltovaním a cementovaním je súvislá, rovnomerne nanesená, s minimálnym množstvom mikroskopických pórov a dobre priliehajúca na výrobok. Používanie výrobku na styk s vodou je možné za predpokladu, že sa povrchová úprava neodlupuje a je bez viditeľných rýh, trhlín, vydutín alebo iných kazov.

(2) Na úpravu povrchov výrobkov určených na styk s vodou možno používať
a) metalizáciu kovom alebo zliatinou za podmienok uvedených v § 8,
b) pocínovanie povrchov výrobku určeného na krátkodobý styk s vodou za predpokladu, že použitý cín neobsahuje viac ako 1 hmotnostné percento olova, 0,05 hmotnostných percenta arzénu, 0,1 hmotnostných percenta bizmutu a 0,05 hmotnostných percenta antimónu,
c) pokrytie povrchu nitridom titaničitým alebo oxidom zirkoničitým,
d) chrómovanie a niklovanie výrobkov určených na krátkodobý styk s vodou, 
e) plasty vyhovujúce hygienickým požiadavkám podľa § 9,
f) gumy a elastomery vyhovujúce hygienickým požiadavkám podľa § 10,
g) náterové hmoty spĺňajúce požiadavky § 3 ods. 2 a 3 a § 6, 
h) cementáciu spĺňajúcu požiadavky § 3 ods. 2 a 3.

(3) Povrchová úprava výrobkov na styk s vodou pomocou náterových hmôt je určená požiadavkami osobitného právneho predpisu 1) a je vypálená alebo vytvrdená tak, aby výluh z náterovej hmoty vyhovoval požiadavkám  § 3 ods. 2 a 3.

(4) Na povrchovú úpravu výrobkov na styk s vodou sú povolené tieto technologické postupy, po ktorých sú z povrchu výrobkov odstránené zvyšky použitých prostriedkov, roztokov a kúpeľov:
a) pieskovanie a otrieskavanie,
b) brúsenie,
c) leštenie,
d) odmasťovanie organickými alebo anorganickými alkalickými prostriedkami s následným odstránením odmasťovacích  prostriedkov z povrchu,
e) morenie,
f) anodická pasivácia alebo pasivácia s alkalickým chrómanom alebo dvojchrómanom

§ 7
Kovové výrobky

(1) Na výrobu kovových výrobkov určených na styk s vodou možno používať:
a) ocele odolné voči korózii obsahujúce najviac 21,0 % hmotnostných percent chrómu, 11,5 hmotnostných percenta niklu, 2,2 hmotnostných percenta mangánu, 0,1 hmotnostných percenta olova a 0,05 hmotnostných percenta kadmia,
b) liatiny rôznych druhov ocelí a zliatiny železa; v prípade, že ľahko podliehajú korózii, sú vhodne povrchovo upravené podľa § 7,
c) neželezné zliatiny rôznych prvkov, ktoré môžu obsahovať tieto najvyššie prípustné množstvá: 0,01 hmotnostných percenta arzénu, 0,005 hmotnostných percenta berýlia, 5 hmotnostných percent chrómu, 0,01 hmotnostných percenta kadmia, 2,5 hmotnostných percenta medi, 2 hmotnostných percent niklu, 0,5 hmotnostných percenta olova, 5 hmotnostných percent hliníka, 0,8 hmotnostných percenta ostatných prvkov, z toho jednotlivo najviac 0,1 hmotnostných percenta a horčík, vápnik, kremík, titán, striebro, zlato, irídium a rhódium bez obmedzenia množstva,
d) striebro, zlato, platinu, irídium, rhódium, titán a jeho zliatiny,
e) meď a jej zliatiny, pokiaľ neobsahuje viac ako 1  hmotnostné percento olova, 0,01 hmotnostných percenta arzénu a 0,1 hmotnostných percenta antimónu. Tieto výrobky nie sú vhodné na použitie tam, kde dopravovaná voda nemá stabilné pH v rozmedzí 6,5 – 9,5 a je inak agresívna a spĺňa hodnotu kyselinovej neutralizačnej kapacity KNK8,2 ≤ 1,0 mmol.l-1 a CO2 ≤ 44 mg.l-1,
f) zinok, pokiaľ neobsahuje väčšie množstvo iných prvkov, ako je uvedené v písmene c).
(2) Vonkajší aj vnútorný povrch výrobkov z kovov je čistý, hladký, bez mikroskopických a viditeľných trhlín a rýh, škvŕn, známok korózie, zalisovaných predmetov, prehĺbenín, výdutín, ostrých hrán alebo ostrých prelisov.

§ 8
Výrobky z plastov

(1) Na výrobu plastov a výrobkov z plastov určených na styk s vodou možno používať iba monoméry a iné východzie látky a prídavné látky uvedené v zozname monomérov a iných východzích látok a prídavných látok uvedených v osobitnom právnom predpise 1), s výnimkou obsahu akrylamidu a epichlórhydrinu, kde je povolené maximálne množstvo 0,001 mg.kg-1 vo výrobku, a vinylchloridu, kde je požadované maximálne 0,005 mg.kg-1 vo výrobku. V prípade vyššieho obsahu uvedených látok vo výrobku je rozhodujúce splnenie požiadaviek uvedených v § 3 ods. 2 a 3.

(2) Za plasty sa považujú organické makromolekulárne zlúčeniny získané polymerizáciou, polykondenzáciou, polyadíciou alebo iným obdobným postupom z molekúl nižšej molekulovej hmotnosti alebo chemickou premenou prírodných makromolekúl. K týmto makromolekulárnym zlúčeninám môžu byť pridané ďalšie látky.

§ 9
Výrobky z elastomérov a gumy na báze prírodného kaučuku alebo syntetického kaučuku

(1) Podľa spôsobu použitia sa výrobky z elastomérov a gumy na báze prírodného kaučuku alebo syntetického kaučuku  určené na styk s vodou zaraďujú do kategórie II a III podľa osobitného právneho predpisu.1) Do kategórie II sú zaradené výrobky, ktorých predpokladaný styk s vodou je dlhší ako 24 hodín, napr. skladovacie nádrže, veľkoplošné tesnenia, tesniace krúžky na nádoby a iné. Do kategórie III sú zaradené výrobky, ktorých predpokladaný styk s vodou je dlhší ako 10 minút a kratší ako 24 hodín, napr. hadice na prepravu alebo spĺňajúce požiadavky uvedené v § 3 ods. 3 písm. b) a c).

(2) Pre výrobky na styk s vodou spĺňajúce požiadavky kategórie II a kategórie III možno používať len látky uvedené v osobitnom právnom predpise.1)

§ 10
Účinnosť

Táto vyhláška nadobúda účinnosť .....

     Príloha č. 1
     k vyhláške č.  ..../.....Z.z.
 
Migračné skúšky

1.	Touto prílohou sa špecifikuje postup na stanovenie látok uvoľnených  z priemyslovo vyrábaných alebo používaných výrobkov určených na priamy styk s vodou, ako je potrubie, drobný montážny materiál (fitingy), tesniace krúžky, nátery, povlaky, membrány a iné.
2.	Princíp migračnej skúšky; po presne stanovenom postupe na predúpravu (stagnácia, preplachovanie) vzorky je povrch testovanej vzorky uvedený do styku so skúšobnou vodou počas troch po sebe nasledujúcich časových úsekov:
2.1.	vzorka výrobku určeného na styk so studenou vodou sa testuje postupne v troch po sebe nasledujúcich 72 hodinových intervaloch pri 23 °C,
2.2.	vzorka výrobku  určeného na styk s teplou alebo horúcou vodou sa testuje postupne v troch po sebe nasledujúcich 24 hodinových intervaloch pri 60 °C (teplá voda) alebo 85 °C (horúca voda).

Laboratórne vyšetrenia sa vykonávajú z vylúhov vzorky z každého časového intervalu zvlášť a vypočítavajú sa migračné hodnoty.

3.	Používané chemikálie :
3.1.	vodovodná voda – voda s obsahom voľného chlóru menším ako 0,2 mg.l-1 ± 0,05 mg.l-1,
3.2.	skúšobná voda – voda bez chlóru, s vodivosťou menšou ako 2 mS.m-1 a obsahom TOC menším ako 0,2 ppm C ± 0,1 ppm C, pripravená pomocou reverznej osmózy, deionizáciou alebo destiláciou s následnou filtráciou aktívnym uhlím,
3.3.	chlórovaná skúšobná voda – skúšobná voda (3.2.) s obsahom aktívneho chlóru 1 mg.l-1 ± 0,2 mg.l-1,
3.4.	roztoky na čistenie laboratórneho skla
3.4.1.	kyselina chlorovodíková, koncentrovaná (30 %), čistoty p.a.,
3.4.2.	roztok kyseliny chlorovodíkovej, pripravený pomalým pridávaním 500 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.4.1.) do 500 ml skúšobnej vody (3.2.), 
3.4.3.	kyselina dusičná, koncentrovaná (65 %), čistoty p.a.,
3.4.4.	roztok kyseliny dusičnej, pripravený pomalým pridávaním 500 ml kyseliny dusičnej (3.4.3.) do 500 ml skúšobnej vody (3.2.),
3.4.5.	kyselina sírová, koncentrovaná (98 %), čistoty p.a.,
3.4.6.	kyselina  chrómová, čistoty p.a. (5 %) alebo pripravená rozpustením 50 g oxidu chrómového v 1 l kyseliny sírovej (3.4.5.),
Poznámka : Pri skladovaní kyseliny chrómovej hrozí nebezpečenstvo výbuchu uvoľňovaním oxidu uhličitého. Je to silné oxidačné činidlo, ktoré môže spôsobiť výbušné reakcie s oxidovateľnými látkami. Môže vzplanúť v styku s acetónom alebo alkoholmi. Pri zahrievaní sa rozkladá za vzniku štipľavého dymu a dráždivých výparov.
3.5.	roztok chlórnanu sódneho pripravený z komerčného roztoku chlórnanu sódného (NaOCl) a skúšobnej vody (3.2.) s obsahom voľného chlóru 0,1  hmot. %.
Poznámka : Roztok chlórnanu sódneho nie je stály a preto sa pripravuje v deň použitia.

4.	Laboratórne vybavenie :
4.1.	laboratórne sklo upravené vymytím roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.4.2), kyseliny dusičnej (3.4.4.) alebo kyseliny chrómovej (3.4.6.) a dôkladne opláchnuté skúšobnou vodou (3.2.),
4.2.	doštičky z nehrdzavejúcej ocele a skla, používané k testovaniu náterov alebo hmôt určených k ochrane povrchov, sa čistia umývaním v biologicky odbúrateľnom laboratórnom saponátovom prípravku, s následným oplachom v roztoku kyseliny chlorovodíkovej (3.4.2.) alebo v roztoku kyseliny dusičnej (3.4.4.) a nakoniec oplachom skúšobnou vodou (3.2.). Dostičky se nechajú odkvapkať a usušia sa v teplovzdušnej sušičke,
4.3.	nádobky, nádržky, zátky a spojky musia byť z materiálu, ktorý je stály v priebehu skúšky , ako je sklo,  PET, PTFE či nehrdzavejúca oceľ,
Poznámka : Materiály PET a PTFE sa používajú len v prípade malej styčnej plochy so skúšobnou vodou.
4.4.	zariadenie, ktoré je schopné udržať teplotu pre migračné skúšky pri 23 °C  ± 2 °C, 60 °C ± 2 °C a 85 °C ± 2 °C.

5.	Príprava vzoriek a požiadavky na skúšanie :
5.1.	vzorky sa pripravia tak, aby so skúšobnou vodou (3.2. alebo 3.3.) prišiel do styku len povrch, ktorý je určený na styk s vodou. U homogénnych výrobkov možno uviesť do styku so skúšobnou vodou celú vzorku, vrátane povrchov, ktoré nie sú určené na styk s vodou,
5.2.	ak nie je k dispozícii postup pre špecifický druh výrobku alebo ak nemôže z technických dôvodov byť vzorka vyšetrená za uvedených podmienok, sú možné odchýlky od skúšobného postupu. Tieto odchýlky musia byť riadne zdôvodnené a uvedené v protokole o skúške.

6.	Doprava a skladovanie vzoriek :
6.1.	ak musia byť vzorky skladované, používajú sa k tomuto účelu nádoby z nehrdzavejúcej ocele, hodvábny papier, sklo alebo iné materiály, ktoré  neovplyvňujú migračnú skúšku. Vzorky sa skladujú bez prístupu svetla pri teplote 21 °C ± 4 °C, s výnimkou  prípadov kedy zadávateľ vzoriek priloží iné inštrukcie pre skladovanie, t.j. zachovanie takých podmienok, ktorým je výrobok vystavený v praxi,
6.2.	skladovacie obaly alebo vrecká sa neuzatvárajú, zaprašovací púder sa nepoužíva a čistenie sa vykonáva len vtedy, ak je tento postup súčasťou obvyklých výrobných postupov,
6.3.	pred použitím sa kontajnery z nehrdzavejúcej ocele, sklo a iné skladovacie materiály, ak je to možné, umyjú biologicky odbúrateľným saponátovým   prostriedkom alebo peroxidom vodíka (3 % v/v; čistoty p.a.), prepláchnu sa roztokom  kyseliny  chlorovodíkovej (3.4.2.) alebo roztokom kyseliny dusičnej (3.4.4.) a nakoniec skúšobnou vodou (3.2.).

7.	Stanovenie pomeru povrchu k objemu vzorky :
7.1.	pomer plochy skúšaného povrchu vzorky, ktorý má prísť do styku so skúšobnou vodou k objemu skúšobnej vody musí byť 1:1 (1 cm2 : 1 cm3), tento pomer však nesmie byť menší ako 1:2 (0,5 cm2 : 1 cm3). Veľkosť plochy vzorky a k nej zodpovedajúci objem skúšobnej vody sa musí zvoliť tak, aby boli splnené požiadavky na objem výluhu požadovaného pre laboratórne vyšetrenie,
7.2.	ak vzorka nemá hladký povrch alebo tvar vzorky je taký, že nie je možné presne určiť jej povrch, použije sa odhadnutá plocha povrchu vzorky, ale v tomto prípade sa musí zaznamenať dĺžka a šírka, spolu s dostatečne podrobným  popisom výrobku (výrobkov), aby sa ďalšie skúšobné vzorky mohli pripraviť v rozmedzí ± 10 % plôch povrchu pôvodnej vzorky,
7.3.	migračná skúška z domácej inštalácie a prívodného potrubia (potrubie o priemere  80 mm) sa vykoná za použitia vzoriek o dĺžke, ktorá poskytuje dostatočný objem výluhu pre laboratórne vyšetrenie. Vzorky sa naplnia skúšobnou vodou (3.2., 3.3.) a uzavrú sa na oboch koncoch zátkami (4.3.). V niektorých  prípadoch je prípustné vystaviť celú plochu povrchu vzoriek skúšobnej vode (3.2., 3.3.), teda i povrchy, ktoré nie sú určené na styk s vodou,
7.4.	migračná skúška z prívodného a diaľkového potrubia (potrubie o priemere >80 mm), ak nie je k dispozícii jeho vzorka malého priemeru, sa vykoná ponorením časti potrubia do skúšobnej vody (3.2., 3.3.) v celosklenených nádobách (4.3.),
Poznámka :  Ak nie je možné ponoriť vzorky celého potrubia, môže byť vzorka vyšetrená alternatívnym usporiadaním skúšky.
7.5.	vzorky nehomogénnych výrobkov majú rovnaké zloženie ako hotové výrobky. Vzorky sa vyšetrujú tak, že do styku so skúšobnou vodou (3.2., 3.3.) bude prichádzať povrch, určený na styk s pitnou vodou,
7.6.	migračná skúška z náterov sa vykoná ponorením doštičiek (napr. doštičiek z nehrdzavejúcej ocele alebo pieskom matovaného skla, povrchovo upravených skúšaným náterom) do skúšobnej vody (3.2., 3.3.). Doštičky sa pripravia a opatria náterom štandardným priemyselným postupom (povinnosť výrobcu, ktorý žiada o zdravotné hodnotenie). Doštičky s náterom sa vyšetrujú v nádobách (4.3.), ktoré sú naplnené skúšobnou vodou (3.2., 3.3.) a uzatvorené uzáverom. Priemyselne pripravené nátery sa vyšetrujú podľa postupu 7.3., 
7.7.	vzorky filtračných tkanív a membrán obsahujú všetky materiály použité na výrobu hotového výrobku.

8.	Predúprava vzoriek :
8.1. Predúprava stagnáciou
Skúšaná vzorka výrobku určeného na styk s vodou sa ponorí do vodovodnej vody a nechá stáť 24 h ± 0,5 h pri teplote 23 °C ± 2 °C. Vzorky výrobkov, ktoré sú určené na styk s teplou alebo horúcou vodou, sa ponoria do vodovodnej vody a ponechajú stáť 7,5 h ± 0,5 h pri teplote 60 °C ± 2 °C alebo 85 °C ± 2 °C. Potom sa voda odstráni a nahradí čerstvou vodovodnou vodou vytemperovanou na skúšobnú teplotu a nechá stáť 16 h ± 0,5 h pri skúšobnej teplote. Vo všetkých prípadoch sa po predúprave vzorky stagnáciou  vzorka prepláchne postupom 8.2.
8.2. Preplachovanie
Všetky vzorky sa preplachujú vodovodnou vodou (3.1.) po dobu 60 min. ± 10 min. pod stálym prúdom 5 cm3.s-1 ± 2 cm3.s-1 a nakoniec opláchnu skúšobnou vodou (3.2., 3.3.) po dobu aspoň 2 minút.

Poznámka :  Ak nie je z časových dôvodov možné vykonať skúšobné postupy bez prerušenia, je povolené prácu prerušiť v priebehu predúpravy vzoriek, ale migračné intervaly musia nasledovať po sebe bez prerušenia.

9.	Postup skúšky :
9.1.	každá migračná skúška sa vykonáva paralelne s dvoma rovnakými skúšobnými vzorkami. Migračné skúšky sa vykonávajú bezprostredne po predúprave vzoriek ponorením povrchov vzoriek určených na styk s vodou (alebo celých vzoriek) do skúšobnej vody. Vzorky sa lúhujú trikrát po sebe, po dobu 72 hodín, ak ide o výrobok určený  na styk so studenou vodou alebo po dobu 24 hodín, ak ide o výrobok určený na styk s teplou alebo horúcou vodou. Je potrebné dodržať skúšobné teploty. Po prvej a druhej expozičnej dobe (72 h alebo 24  h) sa vždy zleje celý objem výluhu a hneď sa nahradí rovnakým objemom čerstvej skúšobnej vody. Laboratórne vyšetrenie sa vykonáva z výluhov získaných po každej migračnej dobe zvlášť.
9.2.	nádoby alebo nádrže, v ktorých sa vykonávajú migračné skúšky je potrebné uzatvárať tak, aby nedošlo k úniku prchavých látok alebo ku kontaminácii výluhu. Migračné skúšky sa vykonávajú buď pri 23 °C ± 2 °C (výrobky na styk so studenou vodou), 60 °C ± 2 °C (výrobky na styk s teplou vodou) alebo 85 °C ± 2 °C (výrobky na styk s horúcou vodou).

10.	Analýza :
10.1.	požadované chemické vyšetrenie, vo vzťahu k materiálovému zloženiu skúšaného výrobku sa vykonáva použitím príslušnej vhodnej analytickej metódy.  Stanovenie Kn  (koncentrácia paralelných stanovení sledovanej látky vo výluhu) sa vykonáva na konci každej doby migračnej skúšky,
10.2.	s každou skúšanou vzorkou sa vykonáva slepý pokus a to za rovnakých podmienok skúšky ako je popísané v bode 9, ale s vynechaním vzorky skúšaného výrobku. Na konci každej doby migračnej skúšky sa stanoví priemerná koncentrácia Ko; n (n je poradové číslo migračnej skúšky) každej sledovanej látky. Ak niektorý výsledok slepého pokusu je väčší ako príslušná najnižšia koncentrácia sledovanej látky (hodnota ležiaca medzi detekčným limitom a koncentráciou, ktorej  presiahnutie u pitnej vody je neprípustné), potom je potrebné zistiť zdroj kontaminácie, odstrániť ho a celý postup zopakovať,
Poznámka :  Slepé pokusy sa vykonávajú dvojmo,  ale  pri vyšetrovaní väčšieho počtu vzoriek (viac ako 2), stačí jedna dvojica slepých pokusov, ak je použitá jedna šarža zásobnej vody.

10.3.	pozitívna kontrola skúšobného systému (metóda štandardného prídavku); tam kde je to možné, vykonáva sa kontrolná skúška so štandardným prídavkom stanovovanej látky, a to v koncentrácii, ktorá je predpokladaná. Skúška sa vykoná podľa bodu 10.2 (slepé pokusy). Ak je výťažnosť pridanej látky menšia ako určená požiadavka v referenčnej norme, celý postup sa preskúma a opakuje, kým sa nedosiahnu uspokojivé výsledky.

11.	Výpočet výsledkov :  
Koncentrácie sledovaných látok sa vyjadria ako KT;n a vypočítajú sa zo vzorca :
KT;n = Kn – Ko;n
kde 
KT;n = koncentrácia sledovanej látky pri migračnej teplote T v mg.l-1
Kn    = koncentrácia paralelných stanovení sledovanej látky vo výluhu 
            v mg.l-1 za dobu 72 hodín pri testovaní studenou vodou alebo za dobu 24   
                  hodín pri testovaní teplou alebo  horúcou vodou
Ko;n = priemerná koncentrácia paralelných stanovení sledovanej látky v slepom 
            pokuse v mg.l-1
n      =  poradové číslo migračnej skúšky

Migračné hodnoty MT;n migrovaných látok sa vypočítajú zo vzorca :
- pre migračné skúšky vykonávané pri teplote 23 °C :	
M23;n =  . K23;n . 

      - pre migračné skúšky vykonávané pri teplote 60 °C alebo 85 °C :
M60;n = K60;n .    alebo   M85;n = K85;n . 
      kde
      M = migračná hodnota látky v mg.dm-2.deň-1
      V = objem výluhu v l
      S = plocha povrchu vzorky vystavená skúšobnej vode v dm2
Výsledky pre migračnú hodnotu M a koncentráciu K sa vyjadrujú MtT;n a KtT;n
      kde 
      T = migračná teplota v °C
      t = migračná doba v h
      n = poradové číslo migračnej skúšky
Napr. : M2460;3 je migračná hodnota 3. migračnej skúšky pri 60 °C pre migračnú  
            dobu 24 h
            K7223;1 je koncentrácia 1. migračnej skúšky pri 23 °C pre migračnú dobu 72 h            

12.	Hodnotenie výsledkov :
Pre hodnotenie zdravotnej neškodnosti výrobku určeného na styk s vodou sa použijú koncentrácie migrovaných látok z 3. výluhu.

13.	Protokol o skúške obsahuje
13.1.1.	názov a adresu skúšobného laboratória a miesto, kde sa skúška vykonala, ak je iné ako adresa skúšobného laboratória,
13.1.2.	jednoznačnú identifikáciu protokolu (napr. seriové číslo), každej strany a celkový počet strán protokolu,
13.2.	dátum prijatia vzorky,
13.3.	protokolové číslo vzorky,
13.4.	dátum začatia a ukončenia laboratórneho vyšetrenia,
13.5.	obchodný názov výrobku,
13.6.	materiálové zloženie výrobku,
13.6.1.	obchodné meno výrobcu, sídlo, ak ide o právnicku osobu; meno, priezvisko a trvalé bydlisko, ak ide o fyzickú osobu a dátum výroby (ak je to účelné), názov organizácie, ktorá predkladá vzorku alebo organizácie zodpovedajúcej za prípravu vzorky,
13.7.	popis vzorky vrátane plochy povrchu rozmerov vzorky a objem skúšobnej vody,
13.8.	zamýšľané použitie výrobku,
13.9.	analytická metóda a jej zdroj, vrátane validačných charakteristík,
13.10.	koncentrácie Kn a Ko;n  v mg.l-1 a vypočítané migračné hodnoty MtT;n v mg.dm-2.deň-1 pre každú látku a pre každú z dvojice paralelných stanovení po 1., 2. a 3. migračnej dobe,
13.10.1.	aritmetické priemery KtT;n a MtT;n paralelných stanovení pre každú látku po 1., 2. a 3. dobe migrácie,
13.11.	údaje o počte vyšetrovaných vzoriek výrobku, počte vykonaných migračných skúšok pri každej vzorke a údaje o použitej skúšobnej vode,
13.12.	akékoľvek odchýlky od skúšobného postupu a ich zdôvodnenie,
13.13.	vyhlásenie, že výsledky skúšok sa vzťahujú iba na skúšané vzorky,
13.14.	vyhlásenie, že sa protokol o skúške nesmie reprodukovať v skrátenej forme a bez súhlasu skúšobného laboratória.

14.	Zariadenie na doúpravu pitnej vody v mieste spotreby sa vyšetruje a posudzuje nasledovným spôsobom :
14.1.	jednotlivé materiály, ktoré sú v styku s vodou, sa vyšetrujú postupom podľa tejto prílohy,
14.2.	zariadenie sa ďalej vyšetruje ako celok za prevádzky (podľa výrobcom stanovených podmienok), aby sa overilo,či
14.2.1.	zariadenie nezhoršuje kvalitu vstupnej vody v mikrobiologických a základných chemicko-fyzikálnych ukazovateľoch; za týmto účelom sa porovnáva kvalita vstupnej (vodovodnej) a výstupnej vody; na stanovenie kultivovateľných mikroorganizmov pri 22 °C a kultivovateľných mikroorganizmov pri 36 °C a stanovenie striebra (alebo iného použitého bakteriostatického prostriedku) sa odoberá prvý upravený podiel vody (cca 100 ml) po 24 hodinovom odstavení zariadenia mimo prevádzky, skúška zariadenia sa vykoná najmenej po dvojtýždňovej prevádzke,
14.2.2.	zariadenie má 99,99 % dezinfekčný účinok (overuje sa len v prípade, ak je výrobcom deklarovaný).
14.3.	Hodnotenie:
Počet  kultivovateľných mikroorganizmov pri 22 °C a kultivovateľných mikroorganizmov pri 36 °C po 24 hodinovej stagnácii vody v zariadení neprekročí desaťnásobok počtu vo vstupnej vode. Obsah cudzorodých látok je stanovený do 10 % hygienického limitu sledovaného ukazovateľa pitnej vody, určeného zvláštnym právnym predpisom. 4)
Nie je prípustné zníženie obsahu vápnika a horčíka o viac ako 10 % oproti obsahu vo vstupnej vode. V prípade použitia technológie znižujúcej tvrdosť vody, je nevyhnutné dodržať minimálnu hodnotu obsahu Ca a Mg vo vode, stanovenú zvláštnym právnym predpisom.4)