4.

Zákládné tézy KONCEPCIE politikY vlády SR v integrácii rómskych komunít

Rozvíjanie národnostnej či etnickej identity a jej ochrana je prirodzeným právom menšín. V poslednom desaťročí v európskych krajinách zosilneli tendencie o udržanie alebo oživenie historických regionálnych alebo národnostných spoločenstiev. Dôvodom sú záujmy samotných spoločenstiev a ich potreba vlastných tradícií, jazyka, kultúry, ale aj snahy majoritných spoločností a národných vlád vytvárať protiváhu silnejúcej európskej integrácii práve podporou menšín a regionálnych spoločenstiev. Starostlivosť o súčasné menšiny je akýmsi predobrazom budúcnosti celých národov. Prebiehajúca reforma Európskej únie (EU) má silne podporujúcu a ochraňujúcu dimenziu voči menšinám. Tento fakt je dôležitý aj s ohľadom na ich účasť a vplyv v orgánoch a inštitúciách EU. 
	Miera integrácie menšín a ich spolužitie s majoritnou spoločnosťou je podmienkou úspešného fungovania Slovenska v EU. Integrujúce sa krajiny, ktoré nemajú doriešené postavenie svojich menšín budú mať ohraničené šance uspieť vo zväzku európskych štátov. Produktívna integrácia prostredníctvom politickej účasti, vzdelania a zamestnanosti  je predpokladom nekonfliktného spolunažívania. Cena za odkladané riešenia by bola vysoká. 
Zložitým multispektrálnym problémom, ktorého riešenie je aj v  iných európskych štátoch predmetom pretrvávajúcich diskusií, je hľadanie modelu spolužitia časti rómskej menšiny s majoritou, ako aj voľba integračných postupov a krokov. Rómovia v zjednocujúcej sa Európe čelia podobným výzvam ako ostatné etnické skupiny. Sú však považovaní za celoeurópsky špecifickú neteritoriálnu menšinu. Jej špecifickosť je odrazom odlišnej histórie, vyhladzovacích praktík 2. svetovej vojny, asimilačných programov v období komunizmu, ako aj pozostatkom nesystémového a povrchného prístupu v postkomunistickom období. Chudoba, závislosť na sociálnom systéme spolu s historickým dedičstvom z minulosti vyústili do dnešnej sociálnej exklúzie s prvkami diskriminácie. Kým podstata problematiky Rómov má spoločensko-ekonomický charakter a viaže sa na chudobu, prístup k možnostiam ich ľudského aj ekonomického rozvoja predpokladá plnú realizáciu  ľudských práv. 
Skúsenosti ukazujú, že násilné asimilačné tlaky neberúce do úvahy špecifiká problematiky, hoci akokoľvek dobre myslené, neprinášajú želané výsledky. Skutočnú integráciu a inklúziu rómskeho etnika, a tým pozdvihnutie jeho životnej úrovne, môžeme dosiahnuť na báze najširšieho konsenzu na jednej strane, a politickej vôle na strane druhej.  Postupné, dobre načasované a komplexne spracované prístupy, ktoré vyrovnávajú nerovnaké šance a v praxi realizujú rovnosť príležitostí predstavujú východiská pre dlhodobé celospoločenské riešenie.
Je zrejmé, že podmienkou úspešnej integrácie je existencia politickej vízie cieľového stavu, ktorá by bola celospoločensky akceptovaná, a bola by výsledkom dohody medzi menšinou a majoritou. Navrhované riešenia musia byť politicky konsenzuálne, avšak nesmú sa stať prostriedkom politického boja. Aby bol proces vytvárania riešení úspešný, musí byť otvorený pre verejnú a odbornú diskusiu 
Preto sa stanovenie Základných téz koncepcie politiky vlády SR v integrácii rómskych komunít, odrážajúcich nielen špecifiká a podmienky rómskych komunít v SR, ale i zahraničnopolitické súvislosti, javí ako prvoradá a základná úloha pri hľadaní pozitívnych a vzájomne akceptovateľných riešení dnešnej situácie slovenských Rómov. 

1. Prístup k riešeniu rómskej problematiky po voľbách v roku 2002
Po parlamentných voľbách na Slovensku v septembri 2002 vláda SR vo svojom programovom vyhlásení deklarovala: „Vláda považuje riešenie rómskej problematiky za svoju prioritu a bude naďalej podporovať konkrétne rozvojové programy na zabezpečenie zlepšenia situácie a integrácie Rómov do spoločnosti, vrátane adekvátneho finančného zabezpečenia. Vláda pripraví pokračovanie stratégie riešenia situácie rómskej komunity a v záujme posilnenia efektívnosti realizácie jednotlivých zámerov dobuduje odborné a špecifické kapacity priamo v regiónoch, kde žijú občania rómskej národnosti vo väčšom počte. Vláda bude pokračovať v realizácii doterajších užitočných projektov v oblasti vzdelávania, kultúry, bývania, riešenia infraštruktúry, ako aj sociálnej oblasti, pritom bude dbať na aspekty harmonického spolunažívania občanov rómskej i nerómskej národnosti.“
Tento materiál je súborom riešení a konkrétnych krokov, ktoré premietajú deklarovanú politickú vôľu vlády do reálneho života. Je nevyhnutné podložiť ho finančne, inštitucionálne a ľudskými kapacitami. Za riešenie problému musí byť zodpovedný štátny orgán s adekvátnym kompetenčným záberom a dostatočnými administratívnymi kapacitami tak, aby bol schopný vykonávať správu a implementovať koncepciu aj na regionálnej úrovni. 

2. Zámery koncepcie integrácie
 Integrácia je vyvážená stabilná možnosť etnickej skupiny zúčastňovať sa spoločensko - ekomonického života krajiny na základe rovnakých príležitostí bez ohrozenia svojej identity (jazykovej, kultúrnej), ktorá svojou špecifickosťou prispieva ku kultúrnemu bohatstvu spoločnosti. 
Sociálna exklúzia časti rómskeho obyvateľstva v našich podmienkach znamená všeobecné znevýhodnenie najmä v oblasti vzdelania, zamestnania, bývania, zdravotnej a sociálnej starostlivosti a prístupu k službám.
Strategickým zámerom riešenia problému chudoby a sociálnej exklúzie je podpora procesu sociálnej inklúzie prostredníctvom politík zameraných na vyrovnávanie šancí  v oblasti sociálnej, v zamestnanosti, zdravotníctve, bývaní a vzdelávaní. Sociálnu inklúziu možno podporiť prostredníctvom garantovania adekvátnych podmienok a zdrojov pre dôstojný život, garantovania rovnakého prístupu ku kvalitným službám (právnej ochrane, školstvu, zdravotníctvu, sociálnej starostlivosti, kultúre a pod.), zamestnanosti ako práva a rovnakej možnosti pre všetkých, riešenia znevýhodnenia v oblasti vzdelania, zabezpečenia primeraného bývania pre všetkých.
Integráciu Rómov so slovenskou spoločnosťou ako emancipovanej národnostnej menšiny považuje vláda SR za dôležitú úlohu verejnej politiky. Vytvorenie podmienok pre integráciu nie je zvláštnou službou pre Rómov, ale je predovšetkým prínosom pre spoločnosť ako celok. V procese integrácie musí mať menšina trvalú podporu od štátu. Je to úloha, na ktorú menšina sama nestačí. Štát musí vytvoriť vyrovnávacie podmienky pre znevýhodnené skupiny, a tým podporiť získanie vzdelania, kvalifikácie a zamestnania. Rómsku menšinu obklopuje verejná mienka, že aktívna a špecifická podpora pre rómsku menšinu, ktorá vyrovnáva jej šance, je akýmsi „prvotným hriechom“ páchanom na demokratickom princípe rovnosti občanov. 
Koncepcia založená na integrácii znamená zúročiť výsledky doteraz uplatňovaných vládnych politík, definovať a zintenzívniť programy na zabezpečenie skutočnej rovnosti príležitostí pre príslušníkov rómskej menšiny. Dosiahnutie integrácie vyžaduje pokračovať vo vytváraní reálnych možností pre rovnocenné zúčastňovanie sa na politickom, sociálnom a ekonomickom živote spoločnosti. Rómska kultúra je súčasťou spoločného kultúrneho bohatstva Slovenskej republiky.  
Koncepcia pri napĺňaní svojich cieľov vychádza z ľudsko-právnych princípov zakotvených v Ústave SR a v medzinárodných dohovoroch o ľudských právach, ktoré Slovenská republika podpísala a ratifikovala. Tieto rómskej menšine zaručujú okrem iných, právo zúčastňovať sa na riešení vecí týkajúcich sa menšiny a právo slobodne rozhodnúť o svojej národnosti.  
Koncepcia vychádza z presvedčenia, že kľúčovými komponentmi problémov, ktorým príslušníci rómskej menšiny čelia, sú zaužívané negatívne stereotypy, nedostatočná objektívna informovanosť o tejto národnostnej menšine, predsudky a z tohto vyplývajúca intolerancia časti majoritného obyvateľstva. Dlhodobým cieľom aktivít koncepcie je preto aj snaha zmeniť postoj majority voči rómskej menšine.
Právny rámec pre ochranu menšinových práv je síce nevyhnutný, ale nie je dostačujúci pre stabilnú integráciu. Širší kontext rozvoja znamená možnosti, výber, participáciu a zodpovednosť.
Koncepcia sa zakladá na partnerstve s mimovládnymi organizáciami, ktorých činnosť je výrazným a nezastupiteľným prínosom v riešení situácie rómskej komunity v SR. 
Integrácia je ale dvojprúdová cesta. Vyžaduje zmeny na oboch stranách, tak od majority ako aj od menšinových skupín. Spolupráca musí byť založená na pochopení, že integrácia je záujmom oboch. Navyše úspešná integrácia je možná, iba ak sa medzinárodné spoločenstvá podelia o zodpovednosť s národnými vládami, občianskou spoločnosťou i súkromným sektorom v hľadaní riešení pre tak ohrozenú skupinu, ako sú Rómovia. 

3. Vyrovnávacie opatrenia - dosiahnutie rovnosti príležitostí
Prijímanie dočasných vyrovnávacích opatrení slúži na dosiahnutie rovnosti a dôstojných životných podmienok, čo dokazuje rozšírená prax v množstve vyspelých demokratických štátov. V medzinárodnom práve, ktoré je významným prameňom práva v oblasti diskriminácie, sú dočasné vyrovnávacie opatrenia považované za legitímne opatrenia zamerané na dosiahnutie de facto rovnosti pre znevýhodňované skupiny. Podľa Výboru OSN pre ľudské práva „princíp rovnosti niekedy vyžaduje, aby zmluvné štáty prijali vyrovnávacie opatrenia, s cieľom znižovať alebo odstrániť podmienky, ktoré spôsobujú alebo napomáhajú udržiavanie diskriminácie, ktorú Pakt (o občianskych a politických právach) zakazuje.“ Podobne aj článok 2 odsek 2 Medzinárodnej dohody o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie nabáda zmluvné štáty na prijatie dočasných osobitných opatrení s cieľom zaručiť plné a rovnaké používanie ľudských práv a základných slobôd. Podľa článku 4 odsek 2 Rámcového dohovoru na ochranu národnostných menšín zmluvné strany sa zaväzujú, že “tam, kde je to potrebné, prijmú primerané opatrenia s cieľom podporovať vo všetkých oblastiach hospodárskeho, spoločenského, politického a kultúrneho života, úplnú a efektívnu rovnosť medzi osobami patriacimi k národnostnej menšine a osobami patriacimi k väčšine.“ a ďalej, že „V tomto ohľade budú venovať náležitú pozornosť osobitným podmienkam osôb patriacim k národnostným menšinám. Smernica Rady EÚ č. 43/2000 z 29. júna 2000, ktorá ustanovuje zásadu rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod v podobnom duchu vyžaduje pozitívnu činnosť štátu pre zabezpečenie „úplnej rovnosti v praxi“. To môže zahŕňať prijatie alebo udržiavanie „konkrétnych opatrení na prevenciu alebo kompenzáciu nevýhod spojených s rasovým alebo etnickým pôvodom.” Európska komisia proti rasizmu a intolerancii vo svojom najnovšom odporúčaní č.7 zameranom na boj proti rasizmu a rasovej diskriminácií prijatom 17. decembra 2002 doporučuje prijatie dočasných špeciálnych opatrení, zameraných na predchádzanie, kompenzáciu alebo dosiahnutie plnej účasti vo všetkých oblastiach spoločenského života pre skupiny, ktoré sú znevýhodňované na základe svojej etnickej a rasovej príslušnosti. Takéto opatrenia musia byť ukončené hneď po tom, čo bol dosiahnutý ich cieľ. 
Podľa zásad obsiahnutých v medzinárodnom práve tieto vyrovnávacie opatrenia sú v súlade  s princípom rovnosti a právom nebyť diskriminovaný, ak sú špeciálne opatrenia prijaté:
a) so súhlasom členov skupín, na ktorých sa vzťahujú, 
b) na základe jediného cieľa, a to je dosiahnutie rovnosti, 
c) dočasné, 
d) pozastavené, ak je dosiahnutý vytýčený cieľ, 
e) nie sú dôsledkom neustáleho udržiavania nerovnakých alebo odlišných štandardov. 
Ak prijaté opatrenia, zamerané na vyrovnávanie príležitosti, napĺňajú tieto podmienky nejde o diskrimináciu ostatného obyvateľstva. Pri zavedení dočasných vyrovnávacích opatrení nejde o zlepšovanie postavenia jednej skupiny ľudí, ale o vyrovnávanie ich príležitostí, s cieľom dosiahnuť de facto rovnosť, ktorá je základnou podmienkou realizácie ostatných ľudských práv a slobôd. V prípade vyrovnávacích opatrení zameraných na Rómov, ide o dočasné opatrenie, ktorého obsahom nie je zavedenie kvót, navyše trvalého charakteru. Preto sa nemožno domnievať, že by boli v rozpore s článkom 12 odsek 2 alebo ustanoveniami článku 34 odsek 3 Ústavy SR. Diskriminačným rozlišovaním je totiž opatrenie, ktoré nemá žiadne objektívne a rozumné odôvodnenie, alebo podporuje nelegitímny cieľ, alebo je porušený princíp proporcionality medzi cieľom a prostriedkami zameranými na jeho dosiahnutie. 
Vláda si je vedomá toho, že z rôznych historických a iných dôvodov značné percento príslušníkov rómskej menšiny nie je v súčasnosti na tej istej východiskovej pozícii ako väčšinové obyvateľstvo na Slovensku. Ich príležitosti začleniť sa a podieľať sa na živote krajiny nie sú rovnaké. Princíp rovnosti príležitostí je kľúčovým predpokladom uplatnenia všetkých základných ľudských práv a slobôd. Skúsenosti z implementácie predchádzajúcich stratégií dokazujú, že je potrebné prijať v celej šírke verejnej správy opatrenia na dosiahnutie rovnosti príležitostí. 
Dôležitým rozmerom prijímania vyrovnávacích opatrení je politická vôľa, vysoko-odborná koordinácia prijatých opatrení so silným dôrazom na regionalizáciu a priamu participáciu Rómov. Zavedenie vyrovnávacích opatrení musí sprevádzať osveta majoritného obyvateľstva s cieľom presvedčiť ich o potrebe a prínose takýchto opatrení pre celú spoločnosť a dôvodoch na ich zavedenie. 

A. Vzdelávanie

Problematika vzdelávania sa javí ako prioritný kľúč k riešeniam rôznorodých problémov súvisiacich so situáciou rómskej populácie. Je evidentné, že vzdelávanie je len nutnou podmienkou a k jej de facto naplneniu je potrebná súhra rôznych činiteľov, ktoré priamo alebo nepriamo do problematiky zasahujú. 
Na základe skúsenosti z rokov 1998-2002 z implementácie rôznych krokov v oblasti vzdelávania sa javí otázka rovnosti šancí a prístupu k vzdelaniu ako veľmi dôležitá. Vytvorenie integrovaného vzdelávania zabezpečuje rovnosť v podieľaní sa na tvorbe spoločných hodnôt spoločnosti. Pre rómske deti zo segregovaných osád je škola zložitým, neznámym a  formalizovaným prostredím, do ktorého sa z rôznych dôvodov ťažko začleňujú. Ťažkosti pri vzdelávaní spôsobuje najmä fakt, že „dnešná škola“ neodráža multikultúrne zloženie slovenskej spoločnosti. 
 
1. Vzdelanostná štruktúra Rómov
Vzdelanostná úroveň a vzdelanostná štruktúra obyvateľstva sú odrazom, ako aj výsledkom konkrétnych krokov uskutočnených v rámci vzdelávacieho systému. V roku 1991 pri sčítaní obyvateľstva 76,68 % Rómov malo základné vzdelanie ako najvyšší skončený stupeň vzdelania. Učňovskú školu bez maturity uviedlo 8,07 %. Stredné odborné vzdelanie malo len 0,60 % Rómov. Len 0,84 % Rómov malo ako najvyššie ukončené vzdelanie úplné stredné. Spomedzi všetkých etník žijúcich na Slovensku najnižšie percento vysokoškolákov mali Rómovia.

2. Nerovné šance rómskych detí v prístupe k vzdelávaniu
Ústava SR zaručuje každému právo na vzdelanie (článok 42). Prístup k právu na vzdelanie má každý, bez ohľadu na pohlavie, rasu, farbu pleti, vieru a náboženstvo, politické, či iné zmýšľanie, národný alebo sociálny pôvod, príslušnosť k národnosti alebo etnickej skupine, majetok, rod alebo iné postavenie. (ústavný článok 12, odsek 2). 

Prieskumy, ako aj skúsenosti uplynulých rokov 1998 – 2002 ukazujú, že nerovnosť šancí rómskych detí je zapríčinená najmä preto, že:
-	učebné osnovy a vyučovacie metódy reflektujú najmä hodnoty a očakávania majoritnej populácie, čo neposkytuje dostatočný priestor pre rozvoj talentu a schopností rómskych detí, 
-	učitelia nie sú dostatočne pripravovaní zvládnuť výučbu v multikultúrnej triede
-	deti nie sú dostatočne pripravené porozumieť vyučovacím pokynom učiteľov v úradnom jazyku, majú slabú motiváciu, nemajú pozitívne vzory orientované na vzdelanie
-	školy sú vzdialené od obce niekoľko kilometrov, čo vzhľadom na nízky sociálny a ekonomický status rodín predstavuje značnú bariéru a často aj príčinu zaradenia ich detí do teritoriálne bližších špeciálnych škôl,

Pod vplyvom znevýhodnenia je značné percento  rómskych detí nenáležite zaraďované do špeciálnych škôl, čo v dlhodobej perspektíve znemožňuje ich integráciu a spôsobuje ďalšie znevýhodňovanie v rôznych oblastiach života. Disproporčne vysoké zastúpenie rómskych detí v špeciálnych školách je osobitný problém vyžadujúci bezodkladné riešenie. V rezorte MŠ SR je potrebné prijať efektívne opatrenia v oblasti testovania školskej zrelosti, predškolskej výchovy, prípravných ročníkov, ako aj obsahu vzdelávania. 
Cieľom tohto materiálu je navrhnúť konkrétne opatrenia na vyrovnávanie šancí rómskych detí, prostredníctvom množstva dočasných opatrení v oblasti školskej legislatívy, ako aj inštitucionálne a finančne vytvoriť priestor, v prípade záujmu, pre vzdelávanie rómskych detí v ich materinskom jazyku. 

2.1 Vzdelávanie v jazyku národnostných menšín 
Ústavný článok 34 odsek 2 zaručuje občanom patriacim k národnostným menšinám právo na vzdelanie v ich jazyku. Slovenská ústava a záväzky, ku ktorým SR pristúpila v rámci Európskej charty regionálnych alebo menšinových jazykov zaručuje príslušníkom národnostných menšín právo vzdelávať sa vo svojom materinskom jazyku. SR sa zaviazala, okrem iného, 
a.	zabezpečiť, aby na základnom stupni bolo vyučovanie príslušných regionálnych alebo menšinových jazykov neoddeliteľnou súčasťou študijných osnov
Tento záväzok bol prijatý pre jazyk bulharský, český, chorvátsky, nemecký, poľský a rómsky.
b.	zabezpečiť aby vyučovanie rómskeho jazyka bolo neoddeliteľnou súčasťou študijných osnov na stredných školách a odborných školách. 

MŠ SR ako príslušne zodpovedný orgán štátnej správy má v dlhodobom horizonte 2004-2010 povinnosť vytvoriť priestor rómskym deťom, v prípade ich záujmu vzdelávať sa aj v rómskom jazyku. Naplnenie tejto povinnosti si vyžaduje okrem uskutočnenia seriózneho prieskumu potrieb v tejto oblasti aj novelizáciu § 3 ods. 1 zákona č. 29/1984 Zb. o sústave základných škôl a stredných škôl (školský zákon) v znení neskorších predpisov, resp. prijatie nového zákona. V zmysle Programového vyhlásenia vlády SR a Plánu hlavných úloh MŠ SR sa v termíne do 30. septembra 2003 pripravuje vypracovanie legislatívneho zámeru nového zákona o výchove a vzdelávaní.
Z krátkodobého hľadiska nie je možné zabezpečiť uplatnenie tohto práva aj kvôli nedostatočnému počtu kvalifikovaných učiteľov, ktorí by mohli vyučovať v rómskom jazyku. Preto je potrebné v horizonte 2004 – 2010 na základe uskutočneného prieskumu potrieb bezodkladne vypracovať dočasné opatrenia s cieľom pripraviť dostatočný počet pedagógov vyučujúcich v rómskom jazyku. 

3. Vzdelávanie ako prostriedok prevencie a vyrovnávania sa s negatívnymi postojmi a predsudkami časti majoritnej spoločnosti.
Negatívne postoje časti majority voči rómskej menšine sa významne spolupodieľajú na súčasnej neuspokojivej situácií rómskej menšiny. Obsah a metódy vzdelávania detí už od najnižšieho veku je jedným z najúčinnejších prostriedkov na dosahovanie vymedzeného integrujúceho cieľa. V obsahu a metóde vzdelávania by mali byť prítomné dva významné komponenty: vzdelávanie k ľudským právam a vzdelávanie zohľadňujúce princípy multikulturality. 

3.1 Vzdelávanie k ľudským právam
Vychádzajúc z odseku 33 Viedenskej deklarácie a Akčného programu, ktoré boli prijaté Valným zhromaždením OSN na Svetovej konferencii k ľudským právam z roku 1993, Valné zhromaždenie OSN vyhlásilo v decembri 1994 vo svojej rezolúcií 1994/184 Dekádu pre vzdelávanie k ľudským právam na obdobie od 1. januára 1995 do 31. decembra 2004. Aktívnu úlohu pri efektívnom implementovaní a posilňovaní vzdelávania k ľudským právam na všetkých úrovniach vzdelávania zohrávajú národné vlády. Pre splnenie tejto úlohy je nevyhnutná aktívna spolupráca s národnými ľudsko – právnymi inštitúciami a mimovládnymi organizáciami. 
Prvým krokom k naplneniu cieľov Dekády OSN je vzdelávanie k tolerancii, vzájomnej úcte a porozumeniu v rámci Akčného plánu predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie na obdobie rokov 2000 – 2001, ako aj vzdelávanie v rámci Akčného plánu 2002-2003. 
Úroveň vzdelávania k ľudským právam na všetkých úrovniach vzdelávania nie je možné pokladať za uspokojivú, ako to potvrdzujú hodnotiace správy medzinárodných organizácií v oblasti ľudských práv. Je potrebné, aby MŠ SR, ako rezortný orgán štátnej správy, v období 2004-2006 pripravil a finančne zabezpečil Národný plán výchovy v oblasti ľudských práv ako systémový krok na odstránenie existujúcich nedostatkov.

3.2 Multikultúrne vzdelávanie 
Podmienkou vytvorenia priestoru pre integráciu menšín, najmä Rómov do spoločnosti významne podmieňuje zmena negatívnych postojov časti majoritného obyvateľstva. Tú možno dosiahnuť systematickou zmenou obsahu vzdelávania. Na jednej úrovni ide o dôslednú výučbu k ľudským právam a tolerancii. Je potrebné dosiahnuť na hlbšej úrovni pochopenie, že menšinová rómska kultúra je súčasťou spoločnej kultúry spoločnosti. Takýto cieľ možno dosiahnuť prostredníctvom systematického multikultúrneho vzdelávania. 
Aj keď bolo v tejto oblasti uskutočnených niekoľko projektov, doposiaľ neboli vytvorené dostatočné systematické podmienky pre implementovanie celoplošného multikultúrneho vzdelávania a výchovy v SR. 

V rezorte MŠ SR je nevyhnutné prijať opatrenia v strednodobom (2003-2006) a dlhodobom (do 2010) horizonte:
1.	pripraviť koncepciu integrovaného vzdelávania rómskych detí a mládeže s cieľom
      vyrovnať šance rómskych detí v prístupe k vzdelávaniu,
2.	v súvislosti s decentralizáciou v školstve prijať dočasné vyrovnávajúce opatrenia riešiace segregáciu ako aj faktickú dostupnosť vzdelania pre rómske deti, 
3.	finančne zabezpečiť činnosť asistentov učiteľa na všetkých tých materských a základných školách, ktoré navštevuje vysoké percento rómskych detí. Asistenti  učiteľa sú prostriedkom vyrovnávania šancí pre rómske deti na ich presadenie sa v širšom kontexte spoločnosti,
4.	vytvoriť podmienky pre ďalšie vzdelávanie učiteľov a asistentov učiteľa v školách s vysokou koncentráciou Rómov so špeciálnym dôrazom na spoluprácu učiteľa a asistenta,
5.	pripraviť koncepciu rozvoja stredoškolsky a vysokoškolsky vzdelanej rómskej mládeže,
6.	prijať dočasné vyrovnávacie opatrenia v oblasti prijímania rómskych žiakov a študentov na stredné školy a stredné odborné učilištia, 
7.	zriadiť štipendijný fond pre rómskych študentov stredných a vysokých škôl,
8.	vypracovať správu o podmienkach výchovy a vzdelávania rómskych detí zo segregovaných rómskych osád,
9.	pravidelne monitorovať úspešnosť a školskú dochádzku rómskych detí vo výchovno – vzdelávacom systéme,
10.	zabezpečiť realizáciu alternatívnych foriem predškolskej prípravy detí,
11.	vypracovať nový zákona o výchove a vzdelávaní, ktorého súčasťou bude aj implementácia záväzkov v oblasti vzdelávania vyplývajúca z Európskej charty regionálnych a menšinových jazykov,
12.	vypracovať dočasné vyrovnávacie opatrenia s cieľom pripraviť dostatočný počet pedagógov vyučujúcich v rómskom jazyku,
13.	vytvoriť Národný plán výchovy a výučby k ľudským právam pre všetky úrovne vzdelávania v zmysle odseku 11 Akčného plánu OSN k Dekáde pre vzdelávanie k ľudským právam na obdobie 1995-2004. Národný plán by mal byť východiskom pre trvalo udržateľnú výchovu a vzdelávanie k ľudským právam aj na obdobie po ukončení dekády v roku 2004,
14.	systematicky zabezpečiť princípy multikultúrneho vzdelávania,
15.	motivovať žiakov posledných ročníkov ZŠ pokračovať v štúdiu na SŠ a SOU a zabezpečiť ich sústavnú prípravu na prijímacie pohovory na SŠ a SOU, v tomto kontexte zabezpečiť odbornú prípravu učiteľov ZŠ a asistentov učiteľa,
16.	vytvoriť možnosti pre diaľkové, resp. večerné štúdium s cieľom dokončenia štúdia a zloženia maturitnej skúšky, 
17.	finančnými nástrojmi ovplyvňovať pravidelnú dochádzku detí do školy,
18.	vytvoriť možnosť finančnej podpory učebných pomôcok alebo stravy pre deti z chudobných rodín, 
19.	zistiť stav školských budov najmä MŠ, ZŠ, ZŠŠ s cieľom zabezpečenia finančných prostriedkov na ich rekonštrukciu,
20.	realizovať výstavbu a rekonštrukciu MŠ a ZŠ v lokalitách so zvýšeným nárastom populácie.

Priority na rok 2003: 
•	vypracovať a prijať koncepciu integrovaného vzdelávania rómskych detí a mládeže s návrhom dočasných vyrovnávacích opatrení,
•	finančne a kapacitne zabezpečiť činnosť asistentov na všetkých tých materských a základných školách, ktoré navštevuje vysoké percento rómskych detí,
•	podporiť vytvorenie súboru testov zohľadňujúcich kultúrne odlišnosti a v praxi realizovať postupnú reintegráciu rómskych detí zo špeciálnych škôl,
•	pripraviť koncepciu rozvoja stredoškolsky a vysokoškolsky vzdelanej rómskej mládeže,
•	zriadiť štipendijný fond pre podporu študujúcich rómskych detí,
•	vypracovať správu o výchove a vzdelávaní rómskych detí zo segregovaných rómskych osád.

B. Zamestnanosť a sociálna oblasť 

1. Zamestnanosť
Miera možnosti zamestnania občanov je jedným zo základných predpokladov spoločenskej a pracovnej integrácie. Tradičné zručnosti Rómov nie sú potenciálnym riešením ich nezamestnanosti, sú pre trh práce iba okrajovým záujmom. Aj keď niektoré údaje hovoria o diskriminácii Rómov na trhu práce, nie je to jediný dôvod problémov v hľadaní si zamestnania. Nízka úroveň vzdelania a zručností je preto veľkým nedostatkom v oblasti konkurencie schopnosti na trhu práce. Naviac postoje zamestnávateľov k zamestnávaniu príslušníkov tohto etnika negatívne a nevhodne ovplyvňujú mieru zamestnanosti tejto menšiny. 
1. 1. Diskriminácia Rómov na trhu práce
Ústavný článok 35 garantuje každému právo na prácu. Právo na prácu má každý, bez ohľadu na pohlavie, rasu, farbu pleti, vieru a náboženstvo, politické či iné zmýšľanie, národný alebo sociálny pôvod, príslušnosť k národnosti alebo etnickej skupine, majetok, rod alebo iné postavenie. (ústavný článok 12, odsek 2) Príslušníci rómskej menšiny sú v prístupe k zamestnaniu de facto znevýhodňovaní, ako uvádzajú aj hodnotiace správy medzinárodných organizácií v oblasti ľudských práv.
Znevýhodňovanie má rôzne príčiny, napríklad zamestnávatelia odmietajú zamestnať Rómov kvôli ich etnickej príslušnosti, prípadne zamestnávatelia odmietajú zamestnať Rómov, pretože nemajú potrebnú kvalifikáciu. Tieto skutočnosti je potrebné chápať v širšom kontexte. Asimilačné praktiky minulosti spolu s nedostatočnou úrovňou prístupu k vzdelávaniu podstatne znížili šance Rómov ekonomicky a politicky sa presadiť v období transformácie.
Osobitne je potrebné mať na zreteli postavenie rómskych žien, ktorých uplatnenie sa na trhu práce je sťažené nielen znevýhodňovaním na základe ich etnickej príslušnosti, ale aj na základe pohlavia.
Cieľom dočasných opatrení MPSVaR by malo byť vytvorenie rovnosti príležitostí na trhu práce pre Rómov, pričom mimoriadnu pozornosť je potrebné venovať pozícii žien.

Na základe priorít MPSVaR v oblasti politiky na trhu práce a v zmysle zákona NR SR č.387/96 Z. z. ako i zákona NR SR č.678/2002 je potrebné:
1.	rozšíriť programy aktívnej politiky trhu práce, zvýšiť podiel rekvalifikácie Rómov do odvetví, kde je nedostatok pracovnej sily,
2.	pokračovať v projekte verejnoprospešných pracovných miest v tých okresoch, kde je vysoká nezamestnanosť Rómov a nie sú dostatočné podmienky na vytvorenie iných pracovných príležitostí. Ide najmä o okresy Prešov, Košice, Banská Bystrica,
3.	využívať existujúce úverové či pôžičkové programy pre malých a stredných podnikateľov, ktorých vykonávateľom je Národná agentúra pre rozvoj malého a stredného podnikania a zabezpečiť súčasne aj ich propagáciu, aby prípadní záujemci z radov Rómov boli o týchto programoch informovaní,
4.	vypracovať dočasné opatrenia zabezpečujúce zvýhodnenie podnikateľov, ktorí budú zamestnávať dlhodobo nezamestnaných Rómov ( daňové úľavy a pod.),
5.	venovať mimoriadnu pozornosť vytváraniu pracovných príležitostí pre rómske ženy (napríklad vo forme rekvalifikácií, poskytovania podnikateľského poradenstva spojeného s poskytovaním mikroúverov),
6.	zvýšiť podiel Rómov pracujúcich na úradoch práce ako jeden z prostriedkov odbúravania bariér,
7.	vytvoriť regionálne agentúry rómskych podnikateľov a kancelárie sprostredkovania zamestnania v súčinnosti s Agentúrou pre podporu malého a stredného podnikania,
8.	zapájanie mladých Rómov do sociálnych aktivít a dobrovoľných činností.

2. Sociálna oblasť
Sociálnu situáciu Rómov na Slovensku determinuje okrem vysokej miery nezamestnanosti aj nízka úroveň vzdelania a bývania. Zákon č.195/1998 Z.z. o sociálnej pomoci, ktorý rozlišuje hmotnú núdzu so subjektívnych a objektívnych dôvodov sa veľmi nepriaznivo prejavil prevažne v rómskych osadových komunitách. Za I. polrok 2002 sa počet poberateľov dávok sociálnej pomoci zvýšil oproti I. polroku 2001 o 2 928 poberateľov t. j.642 069 osôb, čo predstavuje 11,9 % obyvateľov pri cca 20 % nezamestnanosti.
Od 1.januára 2003 sa uplatňuje novela zákona o sociálnej pomoci, ktorá limituje príjem rodiny v hmotnej núdzi z objektívnych dôvodov na 2 900 Sk oproti 3 490 Sk, zo subjektívnych dôvodov na 1 450 Sk, predtým 1 745 Sk. Deti, ktoré sú posudzované vždy z objektívnych dôvodov, ak ide o zaopatrené neplnoleté dieťa do sumy 1 000 Sk a ak ide o nezaopatrené dieťa do sumy 1 600 Sk. Dávka sociálnej pomoci nesmie celkovo presiahnuť 10 500 Sk. Je stanovená pevnou sumou nezávisle od počtu členov rodiny. Uvedený krok na jednej strane zvýšil rozdiel medzi výškou dávky sociálnej pomoci a výškou minimálnej mzdy, ktorá je stanovená na 5 570 Sk, čím sa posilnila motivačná funkcia nástupu do zamestnania, na strane druhej však v regiónoch , kde sa celková nezamestnanosť obyvateľstva pohybuje na úrovni 25 - 30 percent, zostala možnosť zamestnania sa rovnako nereálna. 
Novelou zákona o sociálnej pomoci platnou od 1. januára 2003 sa poberanie dávky sociálnej pomoci viaže na menšie obecné služby pre obec a jej lokalitu. Na jednej strane opatrenie pomáha k získaniu pracovných návykov, na druhej strane hlavne v obciach  s početnou rómskou komunitou problém nerieši, keďže kapacita pracovných miest, možnosť uspokojiť všetkých občanov je nízka. Pozitívny účinok novely zákona o sociálnej pomoci, ktorý podmieňuje vyplácanie prídavkov na deti riadnou školskou dochádzkou sa prejavil najmä v dochádzke detí do školy. Vzhľadom na hmotnú núdzu niektorých rómskych rodín zabezpečenie riadnej dochádzky do školy často prevyšuje ich finančné možnosti (škola sa nachádza vo vzdialenej obci). Skúsenosti z rokov 2000-2001 potvrdzujú naliehavú potrebu sociálnej práce v teréne.

Dočasné vyrovnávacie opatrenia MPSVaR SR je potrebné v krátkodobom  a strednodobom horizonte (2003 - 2006) zamerať na:
1.	vytvorenie legislatívnych podmienok pre terénnu sociálnu prácu na úrovni miestnej štátnej správy i samosprávnej úrovni, zaviesť terénnu sociálnu prácu do katalógu pracovných činností pre verejnú službu,
2.	prijatie opatrení na zefektívnenie inštitútu osobitného príjemcu,
3.	decentralizované poskytovanie sociálnej pomoci, a tým umožniť jednotlivým  regiónom prispôsobovať programy sociálnej pomoci  miestnym a regionálnym podmienkam,
4.	vytvorenie legislatívnych podmienok pre sociálnu prácu na úrovni mimovládnych organizácií a iných neziskových inštitúcií a podporu agentúr sociálnych poradenstiev,
5.	vytvoriť na regionálnej a miestnej samosprávnej úrovni, s ohľadom na plánovaný zánik okresných úradov, sieť poradcov na riešenie problémov rómskej komunity predovšetkým z radov Rómov,
6.	vypracovanie štúdií o dosahu a účinku reformy sociálneho systému na rómsku komunitu  a štúdiu mapujúcu rómsku rodinu na VÚPSVR SR v období 2003-2006 a vyčleniť na príslušný účel dostatočný objem finančných prostriedkov.

Priority na rok 2003:
•	v oblasti sociálnej problematiky vypracovať koncepciu dočasných vyrovnávacích opatrení zameranú na vyrovnávanie príležitostí pre príslušníkov rómskej menšiny,
•	legislatívne a finančne zabezpečiť realizáciu Programu sociálnych terénnych pracovníkov,
•	vytvoriť sieť poradcov na úrovni vyšších územných celkov,
•	vypracovať správu o dosahu a účinku reformy sociálneho systému na rómsku komunitu.

C. Bývanie

Podmienky bývania Rómov žijúcich v integrovaných a segregovaných oblastiach sa výrazne líšia. Ku koncu roku 2001 bolo na Slovensku evidovaných 620 rómskych osídlení mestského aj vidieckeho typu s celkovým počtom obyvateľov 139 560, čo tvorilo 24 342 rodín žijúcich v 15 016 obydliach. Z celkového počtu 620 rómskych osídlení je 154 situovaných mimo miest a obcí a 466 osídlení sa rozprestiera na okraji, resp. v tesnej blízkosti miest či obcí. Počet chatrčí je 4 511 (Ročný výkaz o obytných zoskupeniach na nízkom sociokultúrnom stupni – (rómske osídlenia) za rok 2001).

Slovenská republika je viazaná záväzkom vyplývajúcim z Medzinárodného paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach zabezpečiť každému primeraný štandard bývania.(článok 11 odsek 1 Paktu). Pri realizácii spomínaného práva je potrebné zohľadniť právnu istotu bývania, zabezpečenie prístupu k službám a infraštruktúre, cenovú dostupnosť bývania, obývateľnosť, prístupnosť, primerané umiestnenie bývania, umožňujúce prístup k  zamestnaniu, zdravotným službám, školám, škôlkam a ďalším sociálnym zariadeniam.  Jedným z podporujúcich programov zabezpečujúcich naplnenie práva na primeraný štandard bývania je program sociálneho bývania Ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja SR. Program sa realizuje na základe uznesenia vlády SR č. 335/2001 k Návrhu podpory výstavby obecných nájomných bytov odlišného štandardu určených pre bývanie občanov v hmotnej núdzi ako i výstavbe technickej vybavenosti v rómskych osadách. Pravidlá pre výstavbu obecných nájomných bytov odlišného štandardu a pre výstavbu technickej vybavenosti v rómskych osadách stanovujú, že obec získa štátnu dotáciu až do výšky 80 % obstarávacích nákladov a 20 % spravidla predstavuje práca budúcich užívateľov na ich výstavbe. V súčasnej dobe Fond rozvoja bývania Ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja SR neposkytuje možnosť pokračovania realizácie uvedeného uznesenia vlády SR. Obce, ktoré majú pripravené projektové dokumentácie a vysporiadané pozemky, nemajú preto možnosť získať finančnú dotáciu zo štátneho rozpočtu.

Prax z realizácie programu dokazuje, že je potrebné v rezorte MVaRR SR a MŽP SR prijať dočasné vyrovnávacie opatrenia a projekty zamerané na:
1.	vytvorenie podmienok pre obyvateľov rómskych osád v oblasti prístupu k základnému prístrešku, pitnej vode, prístupu k inžinierskym sieťam a verejným službám prostredníctvom elektrifikácie, dobudovanie kanalizácie, prístupových komunikácií, 
2.	zabránenie segregácie pri výstavbe nových osídlení pre obyvateľov rómskych osád,
3.	zabezpečenie vysporiadania vlastníckych vzťahov k pozemkom ,
4.	pokračovanie „Programu podpory výstavby obecných nájomných bytov odlišného štandardu, určených pre bývanie občanov v hmotnej núdzi, ako i technickej vybavenosti v rómskych osadách“, vrátane zabezpečenia finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu na jeho trvalú realizáciu,
5.	vytvorenie koncepcie obnovy existujúceho bytového fondu,
6.	podmieňovanie poskytovania štátnych dotácií na výstavbu bytov pre obce vypracovaním komplexných rozvojových programov v nadväznosti na Národný rozvojový plán SR a Program pomoci de minimis na rozvoj okresov s vysokou mierou nezamestnanosti,
7.	prepojenie aktivít Komplexného rozvojového programu rómskych osád, Programu podpory výstavby obecných nájomných bytov odlišného štandardu s komplexnými rozvojovými programami  obcí v nadväznosti na Národný rozvojový plán SR a Program pomoci de minimis na rozvoj okresov s vysokou mierou nezamestnanosti.

Priority na rok 2003:
•	pokračovať vo výstavbe sociálnych bytov v rómskych osadách,
•	zabezpečiť vysporiadanie a legalizáciu vlastníckych vzťahov k pozemkom v rómskych osadách a existujúcich stavieb na týchto pozemkoch,
•	zabezpečiť financovanie opráv existujúceho bytového fondu hlavne v prípadoch, ktoré ohrozujú životy obyvateľstva,
•	na základe Národného rozvojového plánu rozpracovať princípy regionálnej politiky s ohľadom na marginalizované skupiny rómskeho obyvateľstva.
•	zabezpečiť zdroj pitnej vody do rómskych osád

D. Zdravie

Najcitlivejším indikátorom zdravia obyvateľstva je tzv. očakávaná dĺžka života, ktorá sa počíta zo súčasných úmrtnostných pomerov obyvateľstva. Podľa demografických odhadov je očakávaná dĺžka života Rómov výrazne kratšia ako u ostatného obyvateľstva. Ak očakávaná dĺžka života pre mužov na Slovensku bola vypočítaná na 66,5 roka, tak pre rómskych mužov je táto hodnota odhadovaná ako 12 rokov kratšia (54,5). Výrazný rozdiel sa odhaduje aj pre očakávanú dĺžku života žien, keď priemer pre ženy na Slovensku je 76,5 a pre rómske ženy je tento ukazovateľ o 10 rokov kratší (68,5). Podstatne vyššia je aj detská úmrtnosť oproti úmrtnosti všetkých detí do piatich rokov na Slovensku.
Vysoko rizikový je život v rómskych osadách – osídleniach vidieckeho typu, kde sú obydlia preplnené, chýba zdravotne nezávadná pitná voda, nie je vybudovaná kanalizácia, resp. žumpy na odvedenie odpadových vôd, hromadiaci sa tuhý komunálny odpad podlieha rýchlemu rozkladu a absentuje vyhovujúca prístupová komunikácia. 
Za hlavné determinujúce faktory ovplyvňujúce nižšiu kvalitu zdravotného stavu rómskej populácie sú považované v súčasnosti najmä:
-	nižšia vzdelanostná úroveň, z ktorej môže prameniť nedostatočná úroveň zdravotného a sociálneho uvedomenia,
-	nízky štandard osobnej hygieny,
-	nízky štandard komunálnej hygieny,
-	už spomínaný nízky štandard bývania a ekologická rizikovosť prostredia, s ktorou súvisí znečistené a zdevastované životné prostredie, 
-	nezdravé stravovacie návyky, nevyhovujúca výživa,
-	zvyšujúca sa miera užívania alkoholu a tabakových výrobkov aj počas gravidity,
-	rozrastajúca sa závislosť  na drogách, a tým zvýšené riziko infekcie vírusom HIV a hepatitídy B a C.

1. Nerovný prístup pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti
Ústava SR v článku 40 zaručuje právo každého na ochranu zdravia a právo na bezplatnú zdravotnú starostlivosť a na zdravotnícke pomôcky za podmienok, ktoré ustanoví zákon. Prístup k právu na ochranu zdravia a zdravotnú starostlivosť má každý, bez ohľadu na pohlavie, rasu, farbu pleti, vieru a náboženstvo, politické, či iné zmýšľanie, národný alebo sociálny pôvod, príslušnosť k národnosti alebo etnickej skupine, majetok, rod alebo iné postavenie (ústavný článok 12, odsek 2). Podľa článku 1, odsek 1Charty práv pacienta, prijatej uznesením vlády č. 326/2001 dňa 11. apríla 2001, má každý právo, aby sa pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti rešpektovali jeho základné práva a slobody. Odsek 2 toho istého článku zakotvuje právo na prístup k zdravotnej starostlivosti bez akejkoľvek diskriminácie a článok 2 odsek 4 právo na rovnaký prístup k zdravotnej starostlivosti. 
Pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti sú však rómski občania znevýhodňovaní napríklad segregačnými opatreniami v nemocniciach, kedy sú rómski pacienti umiestňovaní oddelene od nerómskych pacientov alebo sú im vydeľované špeciálne ordinačné hodiny. Prístup niektorých zdravotníckych zamestnancov porušuje právo Rómov na ľudskú dôstojnosť práve z dôvodu ich etnickej príslušnosti. 
Rovnaký prístup k zdravotnej starostlivosti zakotvený v Ústave SR. V článku 12. Článok 12 Medzinárodného paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, ktorý tvorí súčasť právneho poriadku SR zakotvuje povinnosť zmluvných strán uznávať právo každého na dosiahnutie najvyššie dosiahnuteľnej úrovne fyzického a duševného zdravia. Medzi základné povinnosti štátov pri uznávaní tohto práva, ktoré musí štát bezpodmienečne zaručiť, bez ohľadu na ekonomické podmienky štátu, je povinnosť zabezpečiť prístup k zdravotným zariadeniam, tovarom a službám bez akejkoľvek diskriminácie: (de jure aj de facto), najmä pre najohrozenejšie a marginalizované skupiny obyvateľstva. Štát má navyše povinnosť zabezpečiť, aby k porušovaniu práva na zdravie v rámci jurisdikcie štátu nedochádzalo ani tretími osobami.

2. Finančne a prakticky dostupné poskytovanie zdravotnej starostlivosti.
Zákon č. 272/1994 Z. z. o ochrane zdravia ľudí v ustanovení § 2 vymedzuje zdravie tak, že je to stav úplnej telesnej, duševnej a sociálnej pohody, nielen neprítomnosť choroby; je výsledkom vzťahov medzi ľudským organizmom a sociálno-ekonomickými, fyzikálnymi, chemickými a biologickými faktormi životného prostredia, pracovného prostredia a spôsobom života (ods. 1). Podľa tohto ustanovenia ochrana zdravia je súhrn opatrení spočívajúcich v predchádzaní, vzniku a šíreniu ochorení a v obmedzovaní výskytu a iných porúch zdravia, v zlepšovaní zdravia prostredníctvom starostlivosti o zdravé životné podmienky a zdravý spôsob života a vo výkone štátneho zdravotného dozoru (ods. 2). Orgány štátnej správy a obce podľa § 10 tohto zákona sú povinné utvárať predpoklady na zdravé životné podmienky, pracovné podmienky a zdravý spôsob života, plniť opatrenia na predchádzanie ochoreniam nariadené orgánmi na ochranu zdravia a spolupracovať s nimi pri plnení ich úloh.
Zákon č. 277/1994 Z. z. o zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov v ustanovení § 3 zakotvuje povinnosti štátu pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti, ktorá má byť na odbornej úrovni, plynulá, sústavná a dostupná. Uznávanie práva na najvyššie dosiahnuteľnú úroveň fyzického a duševného zdravia vyžaduje, aby bolo poskytovanie zdravotnej starostlivosti prístupné v bezpečnej fyzickej vzdialenosti pre všetky segmenty populácie, najmä pre najohrozenejšie a marginalizované skupiny ako sú etnické menšiny, pôvodné obyvateľstvo, ženy, deti, adolescenti, starší ľudia, ľudia so zdravotným postihnutím a osoby infikované HIV/AIDS. 
Väčšina rómskych osád sa nachádza v niekoľkokilometrovej vzdialenosti od zdravotníckych zariadení. Tento fakt spolu s nízkym sociálnym a ekonomickým statusom a inými dôvodmi ovplyvňuje nerovný prístup Rómov k zdravotnej starostlivosti. Identické zaobchádzanie však nie je dostačujúce na dosiahnutie skutočnej, de facto rovnosti. Na to, aby Rómom bola zdravotná starostlivosť skutočne dostupná, je potrebné prijať v rezorte MZ SR dočasné opatrenia tak, aby zahŕňali primárnu zdravotnú starostlivosť, vrátane preventívnej starostlivosti, a tým ovplyvnili vzniknuté nerovné postavenie Rómov. 

3.Ochrana reprodukčného zdravia
     Dôležitou súčasťou ľudských práv v oblasti zdravia sú práva spojené s reprodukčným zdravím. V SR chýba systematický prístup k ochrane reprodukčného zdravia. Vzhľadom na sociálnu a ekonomickú exklúziu značnej časti príslušníkov rómskej menšiny tento nedostatok vo verejnej politike má ešte významnejší dosah práve na túto menšinu. Nedostatočné je obzvlášť vzdelávanie v oblasti plánovaného rodičovstva. Problémom je aj fakt, že sexuálna výchova je súčasťou výučby vyšších ročníkov základných škôl, do ktorých sa značné percento rómskych žiakov nedostane. Nedostatočné je aj poskytovanie informácií, obzvlášť rómskym ženám v zrozumiteľnej a prijateľnej forme, týkajúcich sa reprodukčných práv žien.  

3.1 Poskytovanie informácií týkajúcich sa plánovaného rodičovstva
Všetky informácie o metódach plánovaného rodičovstva alebo pohlavne prenosných chorobách musia byť dostupné v prijateľnej forme. Ústava SR v článku 34 odsek 1 zaručuje právo príslušníkom národnostných menšín prijímať informácie v ich materinskom jazyku. Toto právo upravuje len zákon č. 270/1995 Z.z. o štátnom jazyku Slovenskej republiky v § 8 ods. 4, podľa ktorého „Styk zdravotníckeho personálu s pacientmi sa vedie spravidla v štátnom jazyku; ak ide o občana alebo cudzinca neovládajúceho štátny jazyk, aj v jazyku, v ktorom sa možno s pacientom dorozumieť.“ Tieto požiadavky na štáty kladie aj Akčný program medzinárodnej konferencie OSN o populácií a rozvoji v Káhire z roku 1994. (Kapitola 7, ustanovenie 7.5). 

Na dosiahnutie de facto prístupu k zdravotnej starostlivosti a k zdraviu u Rómov  je potrebné v pôsobnosti MZ SR prijať dočasné vyrovnávacie opatrenia strednodobého (2003 – 2006) a dlhodobého (do 2010) charakteru: 
1.	v rámci novelizácie zákona č. 98/1995 Z.z. o Liečebnom poriadku v znení neskorších právnych predpisov zapracovať systém dočasných vyrovnávacích opatrení, zameraný na dostatočnú motiváciu lekárov, najmä lekárov prvého kontaktu, ktorí poskytujú zdravotnú starostlivosť, vrátane výchovy k reprodukčnému zdraviu Rómom,
2.	realizovať prieskum zdravotného stavu obyvateľov rómskych osád. Prieskum by mal prebiehať v spolupráci s miestnymi lekármi a obyvateľmi komunít, ktorí majú dôveru svojich spoluobčanov. Prieskumu by mal predchádzať pilotný projekt v 5 oblastiach, s cieľom získať dôveru obyvateľov,
3.	zlepšiť koordináciu programov v oblasti zdravia a poskytovania zdravotnej starostlivosti Rómom, vyčlenením osoby alebo inštitúcie, ktorá by zodpovedala za všetky projekty týkajúcich sa zdravia Rómov,
4.	v roku 2004 zahrnúť financovanie Programu ozdravenia životného prostredia, zlepšenie hygienických podmienok a prevencie infekčných ochorení u obyvateľov rómskych osád, ktorý bol schválený uznesením vlády SR č. 550 zo 17. mája 2002 do štátneho rozpočtu. Počas nasledujúcich piatich rokov je potrebné zvýšiť percento vakcinácie obyvateľov rómskych osád zo 70 na 95 %,
5.	vypracovať program zlepšenia činnosti terénnych zamestnancov štátnych zdravotných ústavov zahŕňajúcich aj rozšírené siete zdravotnej asistencie pre rómske osady,
6.	podporovať a rozšíriť sieť zdravotných asistentov, ktorí by poskytovali zdravotnú starostlivosť, najmä pre deti a matky, aj terénnou prácou v rómskych osadách,
7.	rozšíriť programy zamerané na predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu a intolerancie v zdravotníctve,
8.	vypracovať Komplexný program systematického vzdelávania k ľudským právam pre zdravotníckych pracovníkov a študentov pripravujúcich sa na takéto povolanie,
9.	prijať komplexný národný program reprodukčného zdravia, pričom osobitnú pozornosť je nutné venovať ženám z marginalizovaných skupín, 
10.	v súlade s decentralizáciou v zdravotníctve vypracovať model mobilných zdravotných jednotiek pôsobiacich v odľahlých lokalitách, zodpovedných aj za vzdelávanie, očkovanie a poradenstvo, nie iba za akútne prípady. 

Priority na rok 2003:
•	vypracovať systém dostupnosti zdravotnej starostlivosti aj s finančným krytím pre marginalizované rómske komunity
•	vypracovať správu o zdravotnom stave obyvateľstva žijúceho v rómskych osadách

E. Ľudské práva

1. Diskriminácia príslušníkov rómskej menšiny 
Ústavný článok 12 odsek 1 zakotvuje slobodu a rovnosť ľudí v dôstojnosti a právach, pričom podľa odseku 2 sa „základné práva a slobody na území Slovenskej republiky zaručujú všetkým bez ohľadu na pohlavie rasu, farbu pleti, jazyk , vieru a náboženstvo, politické, či iné zmýšľanie, národný alebo sociálny pôvod, príslušnosť k národnosti alebo etnickej skupine, majetok, rod alebo iné postavenie.“ Príslušníci rómskej menšiny sú v nerovnom postavení voči majorite najmä v oblasti vzdelávania, bývania, zamestnanosti a zdravotníctva, ako o tom hovoria aj hodnotiace správy medzinárodných medzivládnych i mimovládnych organizácií v oblasti ľudských práv, ako aj dôležité hodnotiace správy Európskej únie. Opatrenia zamerané na postupné odstránenie nerovnosti je účelné zamerať dvoma smermi – na predchádzanie a na postihovanie týchto negatívnych javov.

1.1	Prevencia diskriminácie
Dôležitou podmienkou úspešného vyrovnania sa s nerovnosťou je zamerať sa na predchádzanie tomuto negatívnemu javu najmä systematickým vzdelávaním profesijných skupín a pozitívnym ovplyvňovaním mienky majoritnej časti obyvateľstva. Nástrojom vlády SR na dosiahnutie tohoto cieľa bol Akčný  plán predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie na obdobie rokov 2000 – 2001, ktorý vláda schválila dňa 3. mája uznesením č. 382/2000. Jeho súčasným pokračovaním je Akčný plán predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie na obdobie rokov 2002 – 2003, prijatý dňa 6. marca 2002 uznesením vlády č. 207/2002. (ďalej len „Akčný plán 2002 – 2003“ ).
Aktivity Akčného plánu 2002 – 2003 sú rozdelené na konkrétne kroky vo viacerých oblastiach: predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbii a antisemitizmu v rôznych oblastiach života spoločnosti, vzdelávanie, kultúrne aktivity zamerané na pozdvihnutie rómskych komunít a boj proti extrémizmu a podobným javom intolerancie. Realizácia plánu sa vyhodnocuje v periodicite každého polroka. Systematické vzdelávanie príslušníkov profesijných skupín, ktorí pri výkone svojho povolania majú vplyv na predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie je dôležitým nástrojom Akčného plánu 2002-2003. (vzdelávanie príslušníkov Policajného zboru, sudcov, justičných čakateľov a príslušníkov Zboru väzenskej a justičnej stráže SR, prokurátorov a právnych čakateľov prokuratúry, príslušníkov Armády SR, pedagógov a budúcich pedagógov, zdravotníckych pracovníkov, zamestnancov zriadení sociálnych služieb a zamestnancov odborov sociálnych vecí okresných úradov a krajských úradov.)
Z prvej správy o priebežnom plnení Akčného plánu 2002-2003 prijatom uznesením vlády č.136 dňa 26. februára vyplýva, že príslušné orgány štátnej správy zabezpečili vzdelávacie aktivity v rámci svojich rezortov najmä prostredníctvom seminárov a besied. Z finančných a iných dôvodov sa týchto aktivít zúčastňuje často len pomerne nízky počet príslušníkov profesijných skupín. Preto je potrebné, aby sa prepracovalo na trvalo udržateľný a systematický projekt s cieľom vzdelávať čo najvyššie percento, ak nie všetkých zamestnancov v daných sektoroch. Pri plánovaní vzdelávacích aktivít je potrebné monitorovať percento „zaškolených“ zamestnancov z celkového počtu zamestnancov v sektore, s ohľadom na regionálne zastúpenie. Vhodným príkladom systematického vzdelávania je „Laison Projekt“, prebiehajúci pod záštitou Ministerstva školstva SR. Predmetom projektu je  vzdelávanie vybraných učiteľov stredných škôl vyučujúcich dejepis a ďalšie predmety, v ktorých sa vyučuje problematika holokaustu. Učitelia po absolvovaní pôsobia ako tzv. multiplikátori, ktorí školia ďalších učiteľov podobného zamerania vo svojom regióne, čím sa značne rozširuje percento konečných príjemcov projektu.

1.2	Postihovanie diskriminácie
Základnou podmienkou eliminácie a prevencie všetkých foriem diskriminácie je existencia komplexnej a účinnej antidiskriminačnej legislatívy. Prvý návrh zákona o uplatňovaní zásady rovnakého zaobchádzania (tzv. antidiskriminačný zákon) bol schválený uznesením vlády SR č. 557 zo dňa 29. mája 2002. Vo volebnom období 1998-2002 Národná rada SR o tomto návrhu zákona nerokovala. Sekcia ľudských práv a menšín Úradu vlády pripravila v novembri 2002 upravené znenie návrhu zákona o uplatňovaní zásady rovnakého zaobchádzania, ktoré je v pripomienkovom konaní a bude pripravené na rokovanie vlády začiatkom apríla 2003. 
Dôvodom predloženia návrhu zákona o uplatňovaní zásady rovnakého zaobchádzania je neexistencia ucelenej legislatívy, ktorá by sa  komplexne zaoberala problémom diskriminácie. Príslušné ustanovenia majú výlučne deklaratívnu povahu, sú nejednotné, rozptýlené v celom právnom poriadku a nestanovujú jednotnú úroveň ochrany. Diskriminácia ako taká nie je trestná. Podľa súčasne platnej legislatívy obete diskriminácie nedisponujú účinným právnym prostriedkom ochrany, aj keby preukázali, že pri realizácii niektorého základného práva alebo práva zaručeného zákonom k diskriminácii došlo. Z uvedeného dôvodu návrh antidiskriminačného zákona takéto právne prostriedky ochrany zavádza. Návrh zákona obetiam diskriminácie priznáva právo domáhať sa na súde proti diskriminujúcej osobe, aby sa takéhoto konania zdržala a ak je to možné, odstránila protiprávny stav. Návrh zákona dáva aj možnosť požadovať primerané zadosťučinenie a náhradu nemajetkovej ujmy v peniazoch, ktorej výšku určí súd s prihliadnutím na závažnosť vzniknutej ujmy a na okolnosti, za ktorých k diskriminácii došlo. Návrh tohto zákona súčasne zavádza do právneho poriadku nový právny inštitút, prenesenie dôkazného bremena na žalovaného. Tento inštitút znamená, že žalovaný je povinný preukázať, že k diskriminácii nedošlo, teda nestačí len jeho vyhlásenie o tom. To sa vzťahuje na prípady, keď osoba, ktorá tvrdí, že bola diskriminovaná, predloží súdu dôkazy, z ktorých možno dôvodne usudzovať, že k diskriminácii došlo. 
Navrhovaný antidiskriminačný zákon vychádza zo Smernice Rady EÚ č. 43/2000 z 29. júna 2000, ktorá ustanovuje zásadu rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod a Smernice Rady EÚ č. 78/2000 z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec rovnakého zaobchádzania v zamestnaní a zárobkovej činnosti. Navrhovaná právna úprava ucelene upravuje oblasť diskriminácie, čo umožňuje obetiam prístup k prostriedkom právnej ochrany. Je dôvodné predpokladať, že osobitná právna úprava bude pôsobiť aj preventívne. 
Súčasťou navrhovaného antidiskriminačného zákona je aj novelizácia zákona č. 308/1993 Z. z. v znení neskorších predpisov o zriadení Slovenského národného strediska pre ľudské práva. Slovenské národné stredisko pre ľudské práva by napomáhalo praktickú realizáciu antidiskriminačného zákona najmä tým, že by:
1.	priebežne monitorovalo a hodnotilo dodržiavanie zásady rovnakého zaobchádzania,
2.	podieľalo sa na urovnávaní sporov, poskytovalo by právnu pomoc obetiam diskriminácie,
3.	vydávalo na požiadanie fyzických osôb alebo právnických osôb alebo z vlastnej iniciatívy odborné stanoviská vo veciach rovnakého zaobchádzania, vytváralo národnú informačnú sieť o rasizme, xenofóbii a antiseminitizme, s prepojením na Európsku informačnú sieť, 
4.	uskutočňovalo prieskumy pre poskytovanie údajov v oblasti ľudských práv, zhromažďovalo a šírilo informácie v tejto oblasti, 
5.	pripravovalo vzdelávacie aktivity, podieľalo sa na informačných kampaniach, poskytovalo knižničné a iné služby. 
Pripravený návrh antidiskriminačného zákonu zohľadňuje vecnú potrebu komplexnej právnej úpravy, ako aj doporučenia na prijatie komplexnej antidiskriminačnej legislatívy obsiahnuté v Pravidelnej správe o pripravenosti Slovenskej republiky na členstvo v Európskej únii z 9. októbra 2002, s. 24.

1.2.1 Právna pomoc pri uplatňovaní právnych prostriedkov obetiam diskriminácie 
Príslušníci rómskej menšiny patria medzi sociálne najslabšie vrstvy obyvateľstva SR. Vzhľadom na nízky ekonomický a sociálny status, ich schopnosť brániť sa diskriminácii a využívať právne prostriedky na svoju ochranu je značne obmedzená. Prevenciu a účinnú ochranu vyjadrenú v zákone vhodne dopĺňa program bezplatnej právnej pomoci na pomoc sociálne slabším občanom, ktorý už existuje pod záštitou Ministerstva spravodlivosti v oblasti občianskoprávnych, rodinných a pracovných vzťahov. Bezplatná právna pomoc je poskytovaná len v niekoľkých väčších mestách počas niekoľkých dní v týždni a vo vyhradených hodinách. (Bezplatné právne poradenstvo je aj predmetom činnosti niekoľkých mimovládnych organizácií.) Vzhľadom na regionálne rozloženie existujúcich právnych poradní je dôvodné sa domnievať, že prístup k nim je pre sociálne slabších občanov, žijúcich vo vzdialených osadách značne sťažený. 

2. Rómovia a rasovo motivované násilie 
Správy domácich a zahraničných medzivládnych aj mimovládnych organizácií pôsobiacich v oblasti ľudských práv vo svojich správach upozorňujú na fenomén rasovo motivovaného násilia namiereného voči Rómom. Vláda si je vedomá tohto problému, na čo poukazujú aj záväzky vyplývajúce z Akčného plánu 2002-2003. Tento fakt zohľadňujú a navrhujú konkrétne kroky a ich riešenie. Komisia na riešenie problematiky rasovo motivovaného násilia, zriadená rozkazom ministra vnútra SR č. 61/2002 na republikovej úrovni zodpovedá za výmenu informácií a poznatkov v oblasti výskytu rasovo motivovanej trestnej činnosti s dôrazom na všetky formy násilia a koordináciu spoločného postupu pri eliminácii všetkých foriem a prejavov rasovej diskriminácie. Členmi komisie sú aj zástupcovia mimovládnych organizácií. Na zefektívnenie jej činnosti je však potrebné zriadiť komisie aj na úrovni krajských, prípadne okresných riaditeľstiev Policajného zboru (v okresoch s častejším výskytom rasovo motivovanej trestnej činnosti). 
Cieľom dlhodobej stratégie by malo byť popri predchádzaní rasovo motivovaného násilia, aj aktívne budovanie dôvery medzi rómskymi komunitami a políciou. Jednou z  podmienok potrebných na splnenie definovaného cieľa je aj vytvorenie funkcie policajného špecialistu pre prácu s rómskymi komunitami. Popri povinnom vzdelávaní príslušníkov policajného zboru by špecialista absolvoval osobitné školenie zamerané na získavanie poznatkov o rómskej kultúre, tradíciách a jazyku. Špecialista by bol policajtom poriadkovej služby a pôsobil by v územných obvodoch so zvýšenou koncentráciou príslušníkov rómskej menšiny. Pri plnení svojej služby by sa zameriaval na riešenie problémov spojených s napádaním rómskych komunít, konfliktných vzťahov medzi majoritou a minoritou a kriminalitou vo vnútri komunity. Vo svojej náplni by vyvíjal aktivity zamerané na prevenciu kriminality, či už páchanej na Rómoch, medzi Rómami navzájom, alebo páchanie trestnej činnosti Rómami. Pri svojej činnosti by aktívne spolupracoval s policajtom povereným riešením problematiky extrémizmu na okresnej, prípadne krajskej úrovni. V kompetencii policajného špecialistu by boli aj aktivity zamerané na prevenciu a napomáhanie pri odhaľovaní prípadov trestného činu úžery vyskytujúcich sa v rómskych komunitách. Riešenie rozšíreného problému úžery si však taktiež vyžaduje dlhodobý prístup a aktívnu spoluprácu obetí s prokuratúrou a súdnictvom. 
     Prostriedkom predchádzania rasovo motivovanému násiliu je aj zvyšovanie povedomia verejnosti o riziku a spoločenskej neakceptovateľnosti takéhoto konania. Pravidelné poskytovania informácií verejnosti, a teda aj potencionálnym páchateľom a medializácia objasnených prípadov rasovo motivovaného násilia príslušnými rezortmi, ministerstvom vnútra SR a Policajným zborom SR sú efektívnym prevenčným opatrením.

3. Posilnenie dôvery príslušníkov rómskej menšiny v trestnú spravodlivosť
     Vzťahy príslušníkov rómskej menšiny a  zamestnancov trestnej spravodlivosti nie sú štandartne pozitívne. Mediačná a probačná služba predstavuje alternatívny spôsob riešenia trestnej činnosti, ktorej cieľom je prispieť k posilneniu dôvery verejnosti v trestnú spravodlivosť. Inštitút mediačnej a probačnej služby sa usiluje o nápravu páchateľov trestných činov, snaží sa ich motivovať k zodpovednosti za svoje konanie a spolupodieľať sa na návrhu riešení spôsobených škôd. Zohľadňuje záujmy obetí trestných činov a ponúka im možnosť zapojiť sa do riešenia nápravy škôd, ktoré vznikli pri trestnej činnosti. Pri mediácii sprostredkováva špeciálne vyškolený úradník hľadanie alternatívneho riešenia vzniknutého sporu, s primeraným ohľadom na záujmy a potreby páchateľa, obete a spoločnosti. Vytvára tak podmienky pre účinné a spravodlivé rozhodovanie o alternatívnom treste. Súhlas všetkých strán v spore je nevyhnutnou podmienkou mediácie. Funkciou probačnej služby je vytvárať podmienky pre uplatnenie alternatívnych trestov. Úradník probačnej služby počas výkonu trestu spojeného s probáciou popri kontrole páchateľa motivuje k vedeniu života v súlade so zákonmi. Popritom spolupracuje s rodinným a sociálnym prostredím, v ktorom páchateľ žije alebo pracuje. Probačná a mediačná služba venuje zvláštnu pozornosť  starostlivosti o mladistvých obvinených a obvinených vo veku blízkemu mladistvému. Novelizáciou Trestného poriadku zákonom č. 422/2002 Z. z. bol vytvorený právny rámec pre mediáciu zavedením inštitútu urovnania sporov a zmieru za podmienok ustanovených zákonom.
V súčasnosti prebiehajúci pilotný projekt probačnej a mediačnej služby na sekcii trestného práva ministerstva spravodlivosti SR v spolupráci so zástupcami z mimovládnych organizácií zohľadňuje uvedené fakty. Pilotný projekt probačnej a mediačnej služby vychádza zo zámeru vlády rekodifikovať Trestný zákon a Trestný poriadok s cieľom zmeniť filozofiu ukladania trestných sankcií. V rámci novej filozofie má byť dôraz kladený na individuálny prístup pri riešení trestných vecí s využitím možnosti alternatívnych trestov. Na pilotnom projekte spolupracuje pracovná skupina na MS SR s úradom Splnomocnenkyne vlády SR pre rómske komunity, keďže jeden z pilotných projektov sa uskutočňuje v okrese s početnou rómskou komunitou – Spišskej Novej Vsi. Pracovná skupina pripravila návrh zákona o probačnej a mediačnej službe, ktorého účinnosť sa predpokladá od 1. januára 2004 a má vytvoriť inštitucionálne pozadie k mediácii a zmiernemu riešeniu trestných vecí. Probačná a mediačná služba má potenciál významne posilniť dôveru rómskej menšiny v trestnú spravodlivosť. Naplneniu zámerov probačnej a mediačnej služby v prepojení na riešenie rómskej problematiky by pomohlo, ak by boli medzi úradníkmi probačnej a mediačnej služby vyškolení a neskôr aj zastúpení príslušníci rómskej menšiny. 

Opatrenia v rámci rezortov štátnej správy:
1. S cieľom zefektívniť predchádzanie diskriminácie je potrebné v rámci každého predmetného rezortu vypracovať a finančne zabezpečiť v rozpočte na rok 2004 trvalo udržateľný plán systematického vzdelávania vybraných profesijných skupín zameraný na predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie od roku 2004, s vyhliadkami až do roku 2010.

2. Zefektívňovanie postihovania diskriminačného konania vyžaduje na jednej strane prijať návrh antidiskriminačného zákona, na strane druhej je potrebné prepojiť existujúcu iniciatívu Ministerstva spravodlivosti a mimovládnych organizácií v rámci Komplexného rozvojového programu rómskych osád a v spolupráci so Slovenským národným strediskom pre ľudské práva, právnickými fakultami vysokých škôl, Akadémiou policajného zboru vytvoriť a finančne zabezpečiť systém bezplatného právneho poradenstva pre sociálne slabších občanov.

S cieľom zlepšiť predchádzanie a postihovanie rasovo motivovaného násilia je potrebné prijať a finančne zabezpečiť v rezortoch MV SR a MS SR konkrétne opatrenia strednodobého (2003 – 2006) aj dlhodobého charakteru (do 2010):
1.	vytvoriť komisie pre riešenie problematiky rasovo motivovanej trestnej činnosti PZ aj na regionálnej úrovni, 
2.	vypracovať analytický materiál o funkcii policajného špecialistu pre prácu s rómskymi komunitami,
3.	zvýšiť riziko spojené s rasovo motivovaným trestným konaním jeho medializáciou,
4.	legislatívne, inštitucionálne a finančne zabezpečiť fungovanie Probačnej a mediačnej služby s cieľom posilniť dôveru Rómov v trestnú spravodlivosť v období rokov 2004-2006,
5.	 vypracovať a finančne zabezpečiť v rozpočte na rok 2004 trvalo udržateľný plán systematického vzdelávania vybraných profesijných skupín zameraný na predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie od roku 2004 s vyhliadkami do roku 2010.

Priority na rok 2003:
•	vyhodnotiť doterajšie realizované vzdelávacie projekty v oblasti predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie s ohľadom na percento zaškolených príslušných profesijných skupín
•	vypracovať koncept rozšíreného systému bezplatného právneho poradenstva pre sociálne slabších občanov, so zreteľom na regióny s vyššou koncentráciou príslušníkov rómskej menšiny
•	vypracovať analytický materiál o funkcii policajného špecialistu pre prácu s rómskymi komunitami 

F. Rozvoj rómskej kultúry

     Právo na rozvoj vlastnej kultúry je pre národnostné a etnické menšiny nevyhnutné pre ich plnohodnotný a slobodný život v štátoch, v ktorých žijú. To je dôvodom významného postavenia, ktoré toto právo má v medzinárodných dohodách o ľudských právach aj v ústavnom článku 34 odsek 1. Pre SR v oblasti financovania menšinových kultúr vyplýva množstvo záväzkov z Európskej charty regionálnych alebo menšinových jazykov, ku ktorým sa SR zaviazala. Systematickým krokom v tejto oblasti je zákon o financovaní kultúr národnostných menšín, ktorý sa v súčasnosti pripravuje na Ministerstve kultúry. Jeho príprava vychádza z legislatívneho plánu vlády prijatého uznesením č. 1358 z 11. decembra 2002. Tento zákon by mal implementovať aj záväzky vyplývajúce z Európskej charty menšinových alebo regionálnych jazykov, medzi ktoré patrí napríklad:
-	Čl. 11 odsek 1, písmeno ei) podporiť a/alebo uľahčiť založenie a/alebo udržanie aspoň jedného denníka v regionálnych alebo menšinových jazykoch,
-	písmeno eii) uplatňovať existujúce opatrenia o finančnej podpore tiež na výrobu audiovizuálnych diel v regionálnych alebo menšinových jazykoch,
-	Čl. 12 odsek 1 podporovať kultúrne aktivity a zariadenia, najmä knižnice, videotéky, kultúrne centrá, archívy, akadémie, divadlá a pod.

      Prístup médií k Rómom spoluvytvára postoj spoločnosti voči Rómom. Zároveň sa tento postoj majoritnej komunity odráža v spôsobe prezentácie informácií, ako aj v obsahovom zameraní informácií. Nedostatočná je aj zákonná úprava prístupu menšín k verejnoprávnym prostriedkom. Zákon č. 254/1991 Zb. o Slovenskej televízií v znení neskorších predpisov a  zákon č. 255/1991 Zb. o Slovenskom rozhlase v znení neskorších predpisov, ktoré podľa Plánu legislatívnych úloh vlády SR na rok 2003 majú byť nahradené novými predpismi, do ktorých je potrebné zakomponovať povinnosť pre verejnoprávne médiá ponúkať programy v regionálnych alebo menšinových jazykoch, podporovať alebo/a umožňovať pravidelné vysielanie rozhlasových a televíznych programov v regionálnych alebo menšinových jazykoch a podporovať alebo uľahčovať výrobu a šírenie zvukových a audiovizuálnych diel v regionálnych alebo menšinových jazykoch.

S cieľom zlepšiť postavenie Rómov v oblasti kultúry je potrebné prijať a finančne zabezpečiť v rezorte MK SR konkrétne opatrenia:
1.	vypracovať návrh zákona o národnostných menšinách a zákon o financovaní národnostných kultúr v zmysle záväzkov Európskej charty regionálnych alebo menšinových jazykov. 
2.	legislatívne zakotviť prístup rómskej menšiny k verejnoprávnym informačným prostriedkom v zmysle záväzkov prijatých pri podpise Európskej charty menšinových alebo regionálnych jazykov.
3.	podporovať rómsku kultúru, najmä tým, že MKSR:
3.1	finančne podporí vydávanie rómskej periodickej a neperiodickej tlače. Nevyhnutné je zabezpečiť pravidelné vychádzanie aspoň jedného rómskeho periodika v dvojtýždennej periodicite,
3.2	vytvorí rómske národnostné oddelenie v Národnom osvetovom centre, zamerané na metodickú pomoc národnostným združeniam.

Mimo pôsobnosť rezortu ministerstva kultúry je potrebné zabezpečiť:
1.	vytvorenie rómskeho národnostného oddelenia pri regionálnych osvetových centrách,
2.	vo verejnoprávnej televízii pravidelné vysielanie rómskeho magazínu z troch regiónov v týždennej periodicite,
3.	vo verejnoprávnom rozhlase pravidelné vysielanie rómskeho magazínu z troch regiónov v týždennej periodicite.

Priority na rok 2003:
•	finančne zabezpečiť pravidelné vychádzanie aspoň jedného rómskeho periodika v dvojtýždennej periodicite.

G. Finančné zabezpečenie realizácie priorít na r. 2003

Predpokladáme, že realizácia navrhovaných priorít vlády na rok 2003 bude finančne krytá z prostriedkov štátneho rozpočtu v kapitolách jednotlivých ministerstiev. V nasledujúcej tabuľke navrhujeme použitie financií z kapitoly VPS - kultúrne potreby rómskej komunity a rezerva na projekty riešenia problémov rómskej komunity.

Štruktúra kapitoly Všeobecná pokladničná správa – sociálne a kultúrne potreby
rómskej komunity a rezerva na projekty riešenia problémov rómskej komunity
na rok 2003

Program | suma
Komplexný rozvojový program rómskych osád | 18 mil. Sk
Štipendijný fond | 1 mil. Sk
Stredná umelecká škola v Košiciach | 2 mil. Sk
Podpora stredného školstva | 10 mil. Sk
Program terénnych sociálnych pracovníkov | 4 mil. Sk
Ovplyvňovanie verejnej mienky | 5 mil. Sk
Projekty | 10 mil. Sk
SPOLU | 50 mil. Sk