Príloha č. 4
Obsahový záber kultúrno-osvetovej činnosti v súčasnosti

Kultúrno-osvetová činnosť je súhrn aktivít, ktoré svojím pôsobením na základe dobrovoľnosti, záujmu a tvorivej schopnosti ľudí prispievajú k rozvoju ich osobnosti, utváraniu kultúrneho spôsobu života, k prirodzenej angažovanosti obyvateľov v území, odhaľovaniu a rozvíjaniu kultúrneho potenciálu obcí a regiónov.

Kultúrno-osvetová činnosť je proces:
•	sprostredkovania kultúrneho poznania a zabezpečenia prístupu obyvateľstva ku kultúre v tom najširšom ponímaní,
•	ktorý umožňuje odhaľovať vlastné kultúrne nadanie a predpoklady, 
•	ktorý kultivuje, vychováva a vzdeláva jednotlivca, záujmové kolektívy, komunity
      obyvateľov sídla či regiónu a v konečnom dôsledku celú spoločnosť.

Kultúrno-osvetová činnosť stojí v procese zvyšovania vzdelanostnej a kultúrnej úrovne jednotlivcov na pomedzí medzi:
•	kultúrou trávenia voľného času,
•	kultúrou budovania komunitných vzťahov a väzieb,
•	vlastným osobnostným rastom.

Kultúrno-osvetová činnosť zvyšuje všeobecnú kultúrnu a vzdelanostnú úroveň ľudí tým, že:
a)	sprostredkúva informácie a poznatky z kultúry, vedy, techniky, architektúry, dizajnu, audiovizuálneho umenia, turizmu a ďalších oblastí súvisiacich s trvalo udržateľným rozvojom a budovaním znalostnej spoločnosti,
b)	prehlbuje vzťah k vlastnému štátu, ku kultúrnej identite národa, kultúre národnostných menšín a etnických skupín, k vlastnému domovu, obci a regiónu, k starostlivosti o životné prostredie a ochrane kultúrneho dedičstva,
c)	umožňuje ľuďom napĺňať ich voľný čas kultúrnymi aktivitami a vytvára priestor 
pre sebarealizáciu,
d)	vychováva umením a k umeniu najmä rozvíjaním záujmovej umeleckej činnosti,
e)	vyhľadáva, ochraňuje, uchováva a sprístupňuje ľudové tradície s dôrazom na tradičnú ľudovú kultúru, tvorivo ich rozvíja a využíva,  
f)	napomáha k odhaľovaniu a zveľaďovaniu talentu, nadania a osobnostných predpokladov jednotlivca,  
g)	napomáha prevencii protispoločenských javov, drogových závislostí a bezpečnému a plnohodnotnému využívaniu voľného času jednotlivca, záujmových kolektívov a komunít obyvateľov,
h)	podporuje budovanie občianskych, kultúrnych, komunikačných a riadiacich kompetencií a zručností jednotlivcov a záujmových kolektívov, 
i)	napomáha k vytváraniu zdravých spoločenských väzieb, zodpovedných postojov k zdravému spôsobu života,
j)	motivuje k rozvoju dobrovoľníctva a darcovstva jednotlivcov, firemnej filantropii 
a spolkovej činnosti,
k)	systematicky zhromažďuje, triedi, spracúva, analyzuje, hodnotí a uchováva dáta o kultúre obce, regiónu, spoločnosti a kultúrnej krajiny,
l)	podporuje rozvíjanie spolupráce obyvateľov susediacich nehnuteľností, ulíc, zón a obcí (komunitnej spolupráce).
m)	podporuje formálne a neformálne vzdelávanie a vytvára priestor a vhodné podmienky 
pre kontinuálne celoživotné vzdelávanie. 
Pri prehodnocovaní aktuálneho a príprave nového právneho a inštitucionálneho rámca 
pre oblasť kultúrno-osvetovej činnosti je potrebné vychádzať aj z princípov rozvoja miestnej a regionálnej kultúry definovaných v Koncepcii rozvoja miestnej a regionálnej kultúry. 

Hlavné oblasti, ktoré by mala reflektovať novelizácia zákona vo väzbe na súčasný obsahový záber kultúrno-osvetovej činnosti sú:
•	nahradenie pojmu osvetová činnosť pojmom kultúrno-osvetová činnosť,
•	rozšírenie a spresnenie činnosti a úloh spadajúcich pod kultúrno-osvetovú činnosť. Kultúrno-osvetová činnosť dnes predstavuje najširší súhrn aktivít, ktoré kultúrne a spoločensky formujú jednotlivca, záujmové kolektívy, komunity obyvateľov a spoločnosť. Je integrálnou súčasťou systému výchovy, vzdelávania, rozvoja ľudských zdrojov, zvyšovania našej konkurencieschopnosti a budovaniu znalostnej spoločnosti. 
Je účinnou prevenciou negatívnych spoločenských javov.
•	reflexia jednej z hlavných úloh kultúrno-osvetovej činnosti – zabezpečenie zmysluplného využívania voľného času jednotlivca, záujmových kolektívov a komunít a podpora ich osobnostného a kolektívneho rastu,
•	rozšírenie okruhu subjektov zabezpečujúcich kultúrno-osvetovú činnosť, aby reflektovalo prax. Popri zákonom definovaných kultúrnych zariadeniach dnes kultúrno-osvetovú činnosť zabezpečuje priamo aj verejná správa, ale aj iné právnické a fyzické osoby vykonávajúce kultúrno-osvetovú činnosť,
•	ustanovenie popisu novej štruktúry kultúrnych inštitúcií zriaďovaných verejnou správou rešpektovaním ich prirodzeného členenia (národné kultúrne inštitúcie, regionálne kultúrne inštitúcie, obecné kultúrne inštitúcie, ostatné kultúrne inštitúcie, všeobecné a špecializované kultúrne inštitúcie), 
•	kultúrne zariadenia je potrebné vnímať ako technický predpoklad (budova, priestor, miestnosti, plochy, zariadenia, technológie a pod.) činnosti kultúrnej inštitúcie 
alebo subjektu, ktorý vykonáva kultúrno-osvetovú činnosť,  
•	ustanoviť spôsob kategorizácie kultúrnych zariadení a hodnotenia kultúrnej vybavenosti sídiel,
•	spresnenie popisu všeobecných úloh jednotlivých stupňov verejnej správy v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti,
•	spresnenie úloh kultúrnych inštitúcií pri tvorbe bázy dát o kultúre v svojej pôsobnosti 
a pri budovaní znalostnej bázy sídla a regiónu,
•	spresnenie úloh kultúrnych inštitúcií v oblasti vzdelávania, monitoringu a výskumu kultúry,
•	spresnenie špecifických úloh a zamerania jednotlivých najmä regionálnych kultúrnych inštitúcií v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti (špecializácia pre oblasť tradičnej ľudovej kultúry, záujmovo-umeleckú činnosť, monitoring a výskum kultúry, astronómiu atď.),
•	spresnenie úloh kultúrnych inštitúcií v oblasti vzdelávania a zabezpečenia postupových prehliadok a súťaží ZUČ.

V rámci vymedzenia hlavných spoločenských systémov podieľajúcich sa na formovaní jednotlivca z hľadiska kultúrnych a občianskych kompetencií, výchovy a vzdelania 
sa na formovaní jednotlivca najviac podieľajú: rodina, škola, jednotlivci, inštitúcie (a ich zariadenia) a média podieľajúce sa na trávení a využívaní voľného času mimo rodiny a školy ako aj v rámci nich, v rámci komunitných vzťahov a mimo nich. Funkčné väzby kultúrno-osvetovej činnosti v týchto vzťahoch popisuje nasledovná tabuľka (Tab. č.1).

Tab.č.1  

Úroveň jednotlivca	

Rodinná kultúra	

Kultúra školy, formálnej výchovy 
a vzdelávania	
Kultúra trávenia voľného času

Kultúrno-osvetová  činnosť	
Kultúra vzťahu 
k športu 
a rekreácii
	
Individuálne trávenie voľného času	

Úroveň komunitných vzťahov

Kultúra komunitných vzťahov a väzieb v rámci sídla, regiónu a s jeho okolím

Celospoločenská úroveň
	
Sociálna a kultúrna politika štátu

Kultúrne inštitúcie a územná samospráva vyhľadávajú, tvoria, spracúvajú a spravujú informácie o kultúre územia. Tieto informácie je potrebné dokumentovať, spracúvať a archivovať v integrovaných informačných systémoch nakoľko ide o údaje trvalej informačnej hodnoty. Dokumentácia, spracovanie a systemizácia (Tab. č.2) týchto údajov tak prispievajú k:
-	budovaniu znalostnej bázy komunity, sídla, regiónu a spoločnosti,
-	zvyšovaniu konkurencieschopnosti územia a inovačných procesov v ňom,
-	zlepšovaniu strategického plánovania a skvalitňovaniu verejnej správy.

Tab.č. 2: Matica väzieb kultúrno-osvetovej činnosti na ciele Lisabonskej stratégie. 

Úroveň
verejnej
správy	
Informácie, databázy a systémy priestorových informácií, znalosti a zručnosti, systémy riadenia
	
Kvalita výkonu verejnej správy	
Inovačný pokrok a zvyšovanie konkurencie-schopnosti	

Štátna správa	
Znalostná báza spoločnosti
	
Znalostná štátna správa

Znalostná spoločnosť	

VÚC	
Znalostná báza regiónu

Znalostná samospráva		

obec	
Znalostná báza sídla