Informácia o priebehu a výsledkoch 
Medzinárodnej konferencie OSN “Financovanie pre rozvoj”, 
18.-22. marec 2002, Monterrey, Mexiko

1.	Priebeh a ciele Medzinárodnej konferencie OSN “Financovanie pre rozvoj”

      V dňoch 18.-22. marca 2002 sa v mexickom Monterrey uskutočnila Medzinárodná konferencia OSN “Financovanie pre rozvoj”. Išlo o jedno z dvoch tohtoročných najvýznamnejších medzinárodných fór konaných pod záštitou OSN. Druhým významným rokovaním, ktoré sa uskutoční v rámci aktivít OSN bude Summit o trvalo udržateľnom rozvoji v Johannesburgu v dňoch 26.8. až 4.9.2002.

Konferencia mala formát medzinárodného fóra na najvyššej úrovni s cieľom zamerať pozornosť na kľúčové otázky vo vzťahu k rozvojovej politike medzinárodného spoločenstva prijaté vo forme Miléniových rozvojových cieľov na mimoriadnom summite OSN v septembri 2000 v New Yorku. Medzinárodná konferencia mala dať globálnu odpoveď na výzvy spojené s financovaním rozvoja prispievajúcom k zmierneniu chudoby, dosiahnutiu hospodárskeho rastu a zabezpečeniu trvalo udržateľného rozvoja vo svete.
	
      Ciele konferencie vychádzali zo základného dokumentu OSN, Miléniovej deklarácie, prijatej v septembri 2000 hlavami štátov a šéfmi vlád  na mimoriadnom zasadnutí Valného zhromaždenia OSN. V Miléniovej deklarácii štáty sveta zakotvili základné postupy na dosiahnutie rozvoja a vykorenenie chudoby vo svete. Ide najmä o zabezpečenie politík, ktoré zaručia naplnenie rozvojových cieľov: dobré spravovanie v jednotlivých krajinách a transparentnosť vo finančnom, menovom a obchodnom systéme aj na medzinárodnej úrovni. 

      Polovica našej planéty je odkázaná žiť s príjmom menej ako 2 USD na deň. Svetové spoločenstvo sa na podnet OSN zameriava na zmiernenie chudoby, podporu vzdelávania, zdravotného systému, zamestnanosti, zdravého životného prostredia a zapojenie súkromného sektora a občianskej spoločnosti do úsilia o dosiahnutie rozvoja a potlačenie chudoby.

      Prejavom odhodlania naplniť ciele Miléniovej deklarácie je skutočnosť, že na konferencii sa aktívne zúčastnili jednotlivé štáty sveta reprezentované, v závislosti od ich miery angažovanosti v rozvojovej agende, na úrovni hláv štátov, predsedov vlád, ministerstiev financií a ministerstiev zahraničných vecí. 

Na konferencii prebehla po prvýkrát v histórii OSN quadrilaterálna diskusia za účasti predstaviteľov oficiálnych vládnych miest, významných multilaterálnych organizácií a programov OSN (Svetovej banky, MMF, WTO, UNDP, UNCTAD), reprezentantmi súkromného a podnikateľského sektora a v neposlednom rade zástupcami mimovládnych organizácií, zaangažovaných v procese poskytovania rozvojovej pomoci. 

      Konferencia sa uskutočnila na vysokej úrovni za účasti najvyšších predstaviteľov štátov a uvedených medzinárodných organizácií. Dôkazom záujmu svetového spoločenstva o riešenie otázok financovania rozvoja bola účasť 51 hláv štátov a predsedov vlád a okolo 200 členov vlád (ministrov). 

      Účasť Slovenska na konferencii sa uskutočnila na základe pozvania mexického prezidenta Vicenteho Foxa pre predsedu vlády SR Mikuláša Dzurindu. Vláda SR na svojom zasadnutí dňa 27. februára 2002 uznesením č. 191 schválila zloženie slovenskej delegácie na tomto podujatí. 

      Vedúcim slovenskej delegácie na summite konferencie v dňoch 21.-22. marca 2002 bol podpredseda vlády pre ekonomiku Ivan Mikloš. Na ministerskej časti konferencie v dňoch 18.-20. marca 2002 delegáciu SR viedol štátny tajomník Ministerstva hospodárstva SR Peter Brňo. V slovenskej delegácii boli aj zástupcovia MZV SR, ÚV SR, MF SR, MH SR, guvernér EXIMBANKY a ZÚ SR v Mexiku. 

      Hlavnými témami Medzinárodnej konferencie o financovaní pre rozvoj boli:

a. 	mobilizácia vnútorných ekonomických zdrojov jednotlivých krajín;
b. 	podpora a rozvoj investícií; 
c. 	otváranie vnútorných trhov krajín; 
d. 	posilňovanie oficiálnej rozvojovej pomoci; 
e. 	riešenie problému zadĺženosti krajín; 
f. 	zefektívnenie globálnych a regionálnych finančných štruktúr.

      Konferencia prebehla v dňoch 18.-20. marca 2002 na ministerskej úrovni vo formáte plenárneho zasadnutia a okrúhlych stolov. Aj stretnutia na najvyššej úrovni v dňoch 21.-22. marca 2002 mali formu plenárnych zasadnutí a okrúhlych stolov, čo bolo zárukou možnosti aktívnej účasti predstaviteľov jednotlivých štátov. Celkovo sa uskutočnilo 12 okrúhlych stolov na ministerskej a vrcholovej úrovni. Konferenciu sprevádzalo v  Monterrey 55 vedľajších podujatí.

      V rámci plenárneho zasadnutia počas summitovej časti Konferencie dňa 22. marca 2002 vystúpil s príspevkom taktiež vedúci slovenskej delegácie na Konferencii - podpredseda vlády pre ekonomiku Ivan Mikloš. Vo svojom vystúpení podporil myšlienku, že zosúladenosť vnútorných politík, dôsledné dotváranie formálnych a neformálnych pravidiel v ekonomike, spolu s vytvorením vhodného prostredia pre pritiahnutie zahraničných investícií môže zabezpečiť potrebný prílev finančných zdrojov nad rámec súčasnej znižujúcej sa úrovne pomoci poskytovanej hospodársky vyspelými krajinami. Zároveň privítal aktuálne iniciatívy USA a EÚ zamerané na výrazné zvýšenie objemu finančných prostriedkov na pomoc rozvojovým krajinám sveta. 

      I. Mikloš vystúpil taktiež na okrúhlom stole moderovanej prezidentom Rumunska I. Illiescom a predsedom vlády Thajska T. Shinawatrom. Na príklade skúsenosti Slovenska v transformačnom procese uviedol, že koherentnosť akcie medzinárodného spoločenstva v prospech rozvojovej agendy je nevyhnutné oprieť  o úspešné domáce reformy bez ktorých nie je možné zabezpečiť udržateľnosť  a efektívnosť politík zameraných na rozvoj a prekonávanie zaostalosti.

      Príspevok štátneho tajomníka MH SR Petra Brňa na okrúhlom stole ministerského segmentu 19. marca 2002 bol orientovaný na podporu začatého nového kola (Rozvojového kola) multilaterálnych obchodných rokovaní WTO po 4. ministerskej schôdzke WTO v Dohe (Katar). Poukázal na potrebu väčšieho prístupu rozvojových krajín na trhy rozvinutých krajín, pretože najefektívnejším vkladom rozvinutého sveta v prospech rozvojovej agendy je podpora obchodu a súkromných investícií do rozvojových krajín. Podčiarkol, že bez ohľadu na objektívnu potrebu zvýšenia zdrojov oficiálnej pomoci, hlavným motorom udržateľného rozvoja pri napĺňaní Miléniových rozvojových cieľov zostáva medzinárodný obchod a investície.

      V záverečný deň konferencie dňa 22. marca 2002 došlo k schváleniu kľúčového výstupu Konferencie tzv. Monterreyského konsenzu. Po prvýkrát v histórii OSN bol na vrcholovej schôdzke prijatý dokument bez dodatočných úprav na samotnom fóre v podobe, ako ho pripravili zástupcovia účastníckych krajín na sérii predchádzajúcich rokovaní v sídle OSN v New Yorku. Monterreyský konsenzus ako významná politická deklarácia má ambíciu stať sa základným dokumentom pre ďalší postup zainteresovaných krajín v oblasti financovania rozvoja na obdobie najbližších rokov. 

      Tento dokument vyjadruje odhodlanie a pripravenosť celého medzinárodného spoločenstva dosiahnuť stanovené Miléniové rozvojové ciele, medzi ktoré patrí zníženie chudoby do r. 2015 o polovicu, zabezpečenie všeobecného prístupu k základnému vzdelaniu, zníženie materskej a detskej úmrtnosti a zvrátenie negatívneho trendu v boji s prenosnými chorobami, najmä HIV/AIDS. Účastnícke krajiny vyjadrili súhlas podporiť tieto ciele mobilizovaním domácich zdrojov oficiálnej pomoci, finančných zdrojov multilaterálnych finančných inštitúcií, mobilizovaním prílevu súkromných investícií v prospech hospodársky zaostalých krajín pri súčasnom zvýšení efektívnosti vyčleňovaných zdrojov na rozvojovú pomoc.

      Monterreyský konsenzus zároveň zdôrazňuje význam koherentného prístupu k financovaniu rozvoja, ktorý zaručí zhodu medzi hospodársky vyspelými donorskými krajinami a významnou skupinou rozvojových krajín na posilnenie záväzkov a partnerstva v záujme mobilizácie zdrojov pre financovanie rozvoja a ich efektívneho využitia.

2.	Výsledky konferencie pre ďalší postup vo financovaní rozvoja

      V kontexte udalosti 11. septembra 2001 v USA uznala Medzinárodná konferencia  nedeliteľnosť bezpečnosti pre všetkých obyvateľov planéty, vzájomnú závislosť medzi rozvinutými a rozvojovými krajinami a nevyhnutnosť pristúpenia k ofenzívnej rozvojovej politike. Leitmotívom rozvinutých krajín sveta pristupujúcich k posilneniu rozvojových politík sa popri uznaniu potreby mobilizácie dodatočných zdrojov oficiálnej pomoci stalo zvýšenie efektívnosti pri využití dostupných finančných zdrojov pre naplnenie medzinárodne uznaných rozvojových cieľov. 

      Ešte pred konaním konferencie oznámili USA a EÚ zvýšenie svojho podielu na financovaní rozvoja. Popri tom, že trvalým cieľom EÚ zostáva dosiahnutie podielu rozvojovej pomoci na HNP 0,7 %. Hoci rozvojová pomoc EÚ predstavuje viac ako 50 % celkovej oficiálnej rozvojovej pomoci, Únia prijala na Barcelonskom summite E-15 dňa 14.3.2002 záväzok dosiahnuť v roku 2006 podiel vo výške 0,39 % HNP. Členské krajiny EÚ prijali cieľ poskytnúť navyše 7 miliárd dolárov ročne, čo pri scenári nízkeho rastu HNP Únie predstavuje v období 2000-2006 naviac zdroje vo výške 20 mld. EUR. 

USA prostredníctvom iniciatívy prezidenta G. W. Busha prezentovali svoju novú doktrínu v oblasti financovania rozvojovej pomoci. Na jej základe podporia USA do roku 2004 rozvojové krajiny sumou 5 miliárd USD. (Napriek uvoľneniu dodatočných zdrojov na rozvojovú pomoc z rozpočtu USA podiel angažovanosti USA v rozvojovej pomoci dosiahne v porovnaní s EÚ iba úroveň 0,12 % HNP.) Poskytnutie dodatočnej pomoci rozvojovým krajinám zo strany USA, ako súčasť prezidentovho tzv. “new compact”, je podmienené u prijímateľských krajín právnym štátom, vykorenením korupcie, zvolením demokratickej vlády, prijatím politických reforiem, investovaním v zdravotnom a školskom sektore a dodržiavaním zákonov v cieľových rozvojových krajinách.

      Účastníci rokovania rovnako ako generálny tajomník OSN Kofi Annan privítali  iniciatívy EÚ a USA. Napriek tomu však podľa OSN a Svetovej banky je potrebných mobilizovať pre  dosiahnutie stanovených cieľov do roku 2015 (zníženie chudoby na polovicu, podpora vzdelávania, zdravotného systému, zamestnanosti, zdravého životného prostredia) celkovo 50 miliárd USD. 
 
      Konferencia, ako aj samotný Monterreyský  konsenzus, vyslovili podporu vzniku a rozvoju nového partnerského vzťahu medzi rozvinutými a rozvojovými krajinami za využitia zdravej politiky, dobrého spravovania (good governance) na všetkých úrovniach a vlády práva. 

      Globálne zvýšenie finančnej podpory rozvinutým krajinám je potrebné podnietiť mobilizáciou domácich zdrojov a prilákaním medzinárodných zdrojov, podporou medzinárodného obchodu ako základného činiteľa podpory rozvoja, podporou medzinárodnej finančnej a technickej spolupráce, zmiernením dlhov, ako aj podporou súdržnosti medzinárodného menového, finančného a obchodného systému.

	Svetové spoločenstvo vyjadrilo svoju podporu prepojeniu národných, medzinárodných a systémových výziev financovania rozvoja v globálne prepojenom svetovom hospodárstve, ako aj napomáhanie národným a globálnym ekonomickým systémom založeným na princípoch spravodlivosti, rovnosti, demokracie, zúčastnenosti, transparentnosti, a zodpovednosti. V tejto súvislosti sa rozvojové krajiny prihlásili k svojej primárnej zodpovednosti za ich vlastný ekonomický a sociálny rozvoj.
	
      Základnými postupmi pre optimálne dosiahnutie uvedených cieľov je prepojenie rozvojových, finančných a obchodných organizácií a iniciatív. V neposlednom rade zostáva úlohou svetového spoločenstva pokračovať v medzinárodnom rámci v dialógu na vysokej úrovni zameranom na posilnenie medzinárodnej spolupráce pre rozvoj prostredníctvom nového partnerského vzťahu medzi rozvinutými a rozvojovými krajinami. 

      Na domácej pôde je úlohou štátov prepojiť ministerstvá rozvoja, financií, obchodu a zahraničných vecí, ako aj centrálnu banku a zabezpečiť ich koordinovaný postup v štátnej, resp. svetovej politike poskytovania aktívnej rozvojovej pomoci. Táto iniciatíva predpokladá aj aktívne zapojenie všetkých relevantných poskytovateľov pomoci v rámci štátu, vrátane občianskej spoločnosti a súkromného sektora.

	Zároveň je však prioritou štátov záujem podieľať sa na úzkej spolupráci s OSN, WTO, Svetovou bankou, Medzinárodným menovým fondom a ďalšími špecializovanými agentúrami a programami OSN. 
	
	Vzhľadom na potrebu zefektívnenia poskytovania rozvojovej pomoci, a predovšetkým mobilizácie finančných zdrojov pre podporu rozvoja sa ako nevyhnutná javí potreba zavedenia globálnej informačnej kampane s cieľom propagácie základných rozvojových zámerov.
	
      Nadväzná medzinárodná konferencia ako Follow-up konferencie v Monterrey bude zvolaná s cieľom kontroly implementácie Monterreyského konsenzu. Uskutoční sa najneskôr v roku 2005. 

3.	Slovenská republika v post-monterreyskom procese

      Aktívna participácia zástupcov vlády SR na tejto medzinárodnej konferencii predstavovala veľmi dobrú príležitosť na postupnú integráciu Slovenska medzi angažované krajiny, pre ktoré je poskytovanie rozvojovej pomoci investíciou do globálnej prosperity a bezpečnosti a faktorom medzinárodného vyjadrenia vlastných hodnôt a kultúry. 

Na konferencii sa aj Slovenská republika prihlásila ku globálnemu trendu: znížiť chudobu v celosvetovom meradle do roku 2015 na polovicu, zabezpečiť všeobecný prístup k vzdelaniu, znížiť materskú a detskú úmrtnosť a zvrátiť negatívny trend postupu nákazy prenosnými chorobami (HIV/AIDS, cholera). Naviac, Slovensko spolu s medzinárodným spoločenstvom prejavuje aj záujem o vnesenie materiálneho vkladu k obnove vnútornými konfliktmi postihnutého Afganistanu. 

      K pripravenosti SR na diskusiu na konferencii prispievala aj skutočnosť, že MZV SR predložilo vláde SR “Návrh východísk Národného programu oficiálnej rozvojovej pomoci na rok 2002”. Tento materiál sa jeho schválením vládou SR uznesením č. 332 zo dňa 3. apríla 2002 stane pre najbližšie obdobie základným dokumentom pre postup pri poskytovaní slovenskej rozvojovej pomoci (ODA) vybraným krajinám.

      Materiál znamená odštartovanie programovo cielenej bilaterálnej rozvojovej pomoci. Väčšia angažovanosť vlády SR v oblasti poskytovania rozvojovej pomoci a postupné prispôsobovanie na úlohe nastupujúcej (emerging) donorskej krajiny vyplýva pre našu krajinu, okrem iného, aj z dosiahnutého členstva v OECD. 

      Vláda SR schválila navrhovaný rozpočet bilaterálnej ODA na rok 2002 vo výške 90 mil. Sk z výnosov privatizácie. Prostriedky na konkrétne projekty budú prideľované na základe schváleného Národného programu poskytovania ODA.

      Nová koncepcia poskytovania ODA predpokladá, aby ukazovateľ podielu ODA na HNP v nasledujúcom 10-ročnom období dosiahol úroveň 0,125 % zo súčasných 0,03 %. V roku 2011 tak SR dosiahne zhruba jednu tretinu úrovne pomoci poskytovanej krajinami EÚ (Barcelonský summit EÚ v marci 2002 prijal za ciel úroveň 0,39 % HNP). 

      V nadväznosti na Monterreyský konsenzus sa vstupom SR do novej fázy angažovanosti v poskytovaní oficiálnej rozvojovej pomoci podporuje význam ODA ako aktívneho nástroja zahraničnej politiky vlády. Slovensko sa cieľavedomým programom prihlasuje ku kolektívnej zodpovednosti medzinárodného spoločenstva za mobilizovanie finančných zdrojov na rozvojovú pomoc hospodársky zaostalým krajinám pri súčasnom zvýšení jej efektívnosti a pri naplňovaní cieľov zmiernenia chudoby, prekonávania negramotnosti a nedostatočnej zdravotníckej starostlivosti.