Dôvodová správa

Všeobecná časť:

          Vláda Československej republiky nadväzujúc na uznesenie svojej 55. schôdze  konanej dňa 6. septembra 1949  sa na svojej 99. riadnej schôdzi 11. júla 1950 v zmysle správy predloženej Úradom predsedníctva vlády  ČSR  zo 6. júla 1950 zaoberala starostlivosťou o kultúrne pamiatky. Prijala uznesenie, ktorým bolo uložené príslušným ministrom okrem zabezpečenia  výkonu pamiatkovej starostlivosti  o kultúrne a  historické  pamiatky zabezpečiť aj primeranú hospodársku  ochranu významných kultúrnych pamiatok. Súčasťou tohto uznesenia vlády ČSR, na základe návrhu Ministerstva školstva, vied a umenia, bol výber 30  najcennejších historických  celkov,   z  toho v  Čechách  15 mestských oblastí, na  Morave 7 mestských oblastí  a  na  Slovensku  8 mestských oblastí  ( B. Štiavnica, Bardejov, Levoča, Kežmarok, Spišská Sobota, Prešov, Spišská Kapitula a Kremnica), ktoré boli vyhlásené uznesením vlády z 11. 7. 1950 za mestské pamiatkové rezervácie.  Získali tak  osobitné postavenie z  odborného a  právneho hľadiska  v rámci celej  Československej republiky  t. j. status o zriadení pamiatkovej rezervácie, ktoré potvrdilo i zasadnutie Zboru povereníkov z 10. novembra 1952. Do vydania zákona Slovenskej národnej rady  číslo 7/1958 Zb. SNR  o kultúrnych pamiatkach neexistoval u nás všeobecne záväzný právny  predpis, ktorý  by upravoval mechanizmus  vyhlasovania  pamiatkových rezervácii,  či  už v  podobe  rozhodnutia  Zboru  povereníkov na  Slovensku alebo v podobe  vydania príslušného  nariadenia vlády. Zákon  Slovenskej  národnej  rady  číslo 7/1958  Zb. SNR  recipoval všetky  opatrenia prijaté  pred začiatkom jeho účinnosti, pokiaľ boli vykonané v zhode  s ním. Touto zákonnou úpravou sa v prípade miest Banská Štiavnica, Prešov, Spišská Sobota, Spišská Kapitula, Bardejov, Levoča, Kežmarok a Kremnica potvrdil ich právny status mestských pamiatkových rezervácií. Obdobnú právnu úpravu prijal i následný zákon Slovenskej národnej rady číslo 27/1987 Zb. o štátnej pamiatkovej starostlivosti  ako aj teraz platný zákon     číslo 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu. 
        Hranica pamiatkovej rezervácie Banská Bystrica bola určená pri jej vyhlásení uznesením Povereníctva kultúry číslo 16 118/55 z 18. mája 1955. 23. mája 1990  bolo prijaté vládou Slovenskej republiky uznesenie číslo 239, ktorým sa schválilo rozšírenie hraníc pamiatkovej rezervácie v Kremnici, podľa návrhu Stredoslovenského krajského národného výboru.  Podľa ustanovenia   § 5 zákona číslo 27/1987 Zb. o štátnej pamiatkovej starostlivosti v znení platnom v čase prijatia uznesenia vlády číslo 239/1990 vláda vyhlasovala pamiatkové rezervácie svojím nariadením, teda všeobecne záväzným právnym predpisom a nie uznesením. Súhlas vlády s rozšírením hraníc pamiatkovej rezervácie v Kremnici preto nemožno považovať za vyhlásenie pamiatkovej rezervácie podľa príslušných ustanovení zákona. Z tohto dôvodu je súčasne predložený vláde Slovenskej republiky na schválenie návrh na zrušenie uznesenia vlády  SR číslo 239/1990, ktorým sa schválilo rozšírenie hraníc pamiatkovej rezervácie v Kremnici, a súčasne návrh nariadenia vlády Slovenskej republiky o pamiatkovej rezervácii Kremnica spolu s pamiatkovou rezerváciou Banská Bystrica.
          Predložený návrh na vymedzenie území pamiatkových rezervácií Banská Bystrica a Kremnica je reakciou na súčasný vývoj v týchto mestách, kedy zodpovedné orgány štátnej správy, Pamiatkový úrad Slovenskej republiky a územné samosprávy vyjadrujú potrebu zabezpečiť ochranu kultúrnych hodnôt týchto miest v súlade so  zákonom č. 49/2002    Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v nadväznosti na celosvetové trendy ochrany kultúrneho dedičstva. Je preto nanajvýš aktuálne zriadiť hranice  pamiatkových rezervácií tak, aby logicky   v sebe zahŕňali všetky identifikované a charakteristické hodnotné kultúrno-historické štruktúry ich zástavby a zároveň umožňovali ochranu všetkých na seba nadväzujúcich historických celkov.
Účelom predloženého vymedzenia územia pamiatkových rezervácií Banská Bystrica a Kremnica je zabezpečiť ochranu, optimálne využitie a prezentáciu urbanistických a architektonických hodnôt historických častí týchto lokalít. Cieľom je dosiahnuť taký stav územia pamiatkových rezervácií, ktorý dlhodobo zaručí zachovanie pamiatkovo chráneného fondu a jeho prostredia. 

Predkladaný návrh nariadenia vlády je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. 

Návrh nariadenia vlády si nevyžiada finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu, z rozpočtov vyšších územných celkov, ani z rozpočtov miest a obcí, ani nároky   na pracovné sily a ďalšie  organizačné zabezpečenie.

       Predkladaný návrh nariadenia vlády nie je prioritou v oblasti aproximácie práva.

Osobitná časť

K § 1
       Zriaďuje sa hranica mestskej pamiatkovej rezervácie Banská Bystrica a zároveň sa označujú  miesta uloženia mapových podkladov. 

K § 2

       Zriaďuje sa hranica mestskej pamiatkovej rezervácie Kremnica a zároveň sa označujú miesta uloženia mapových podkladov. 

K § 3

       Špecifikuje sa účel zriadenia hraníc rezervácie a predmet  ich ochrany.

K § 4
V závislosti na prerokovaní návrhu nariadenia vlády v orgánoch vlády Slovenskej republiky navrhuje sa účinnosť navrhovaného právneho predpisu dňom 1. októbra 2002.                 

Doložka zlučiteľnosti
 právneho predpisu 
s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1.	Navrhovateľ právneho predpisu: vláda Slovenskej republiky

2.	Názov návrhu právneho predpisu: Návrh nariadenia vlády Slovenskej republiky o pamiatkovej rezervácii Banská Bystrica a pamiatkovej rezervácii Kremnica.

3.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:
a)	problematika návrhu právneho predpisu nepatrí medzi priority aproximácie práva podľa čl. 70 Európskej dohody o pridružení, aktualizovaného znenia Národného programu pre prijatie acquis communautaire, Partnerstva pre vstup, prílohy tzv. Bielej knihy, screeningu, nie je súčasťou pravidelnej správy Európskej komisie o stave pripravenosti Slovenskej republiky na členstvo v Európskej únii, Prioritných úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2002 a Plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2002,
b)	 v negociačnej pozícii ku kapitole č. 20 – Kultúra a audiovizuálna politika prevzala Slovenská republika na seba záväzok akceptácie a pripravenosti implementovať acquis v tejto kapitole v plnom rozsahu k referenčnému dátumu do Európskej únie 1. januára 2004. Slovenská republika nepožadovala výnimky alebo prechodné obdobia na implementáciu legislatívy v rámci tejto kapitoly.

4.	Problematika návrhu právneho predpisu:
a)	je upravená v článku 151 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev v amsterdamskom znení, ktorým sa Spoločenstvo prihlasuje k spolupráci členských štátov a v prípade potreby na podporu a doplňovanie ich aktivity v oblastiach:
-	zlepšovania vedomostí a šírenia kultúry a histórie európskych národov,
-	zachovania a ochrany kultúrneho dedičstva európskeho významu,
-	nekomerčných kultúrnych výmen a
-	umeleckej a literárnej tvorby vrátane audiovizuálnych diel,
b)	problematika zachovania ochrany kultúrneho dedičstva je upravená vo viacerých právnych aktoch Európskych spoločenstiev. Vzhľadom na vnútroštátny charakter upravovanej problematiky je ich uvádzanie bezpredmetné.

5.	Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie:
vzhľadom na vnútroštátny charakter upravovanej problematiky je bezpredmetné vyjadrovanie stupňa zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a Európskej únie.

6.	Gestor (spolupracujúce rezorty): bezpredmetné.

7.  Účasť expertov pri navrhovaní právneho predpisu: bez účasti.