Legislatívny zámer návrhu
zákona o obrane Slovenskej republiky

I. VŠEOBECNÁ  ČASŤ

1.	Dôvody spracovania  legislatívneho  zámeru  návrhu  zákona  o  obrane  Slovenskej 
republiky

Legislatívny zámer návrhu zákona o obrane Slovenskej republiky vychádza z potreby novej právnej úpravy obrany Slovenskej republiky, ktorá by vytvorila nové predpoklady na kvalitnejšie a efektívnejšie zaručovanie obrany štátu. Doterajšia právna úprava už nevyhovuje súčasným potrebám Slovenskej republiky pri jej snahách priblížiť sa aj v tejto oblasti štátom Európskej únie a  NATO a nezodpovedá požiadavke zabezpečovania kolektívnej obrany. Pripravovaný legislatívny zámer návrhu zákona o obrane Slovenskej republiky obsahovo vychádza aj z dokumentov - Bezpečnostná stratégia Slovenskej republiky,  Obranná stratégia Slovenskej republiky a Vojenská stratégia Slovenskej republiky. V súlade s týmito dokumentmi je potrebné jasnejšie definovať ciele a priority pre oblasť obrany a bezpečnosti.
Vláda Slovenskej republiky si vo svojom programovom vyhlásení určila presadiť optimálny variant zaručovania obrany štátu, ktorý spočíva v získaní plnohodnotného členstva Slovenskej republiky  v NATO. V nadväznosti na závery Washingtonského samitu z 23. apríla                      a 24. apríla 1999 má Slovenská republika záujem prispieť ku kolektívnej obrane v súlade so strategickou koncepciou NATO a posilňovať tak bezpečnosť a stabilitu v euroatlantickom priestore. 
Slovenská republika s prihliadnutím na závery zasadnutia Európskej rady konanej 10. decembra a  11. decembra 1999 v Helsinkách má záujem zaradiť sa do sústavy vzájomnej kolektívnej bezpečnosti. Európska rada prijala priebežné správy o posilňovaní spoločnej európskej bezpečnostnej a obrannej politiky a o rozvíjaní vojenskej i nevojenskej schopnosti Európskej únie pri zvládaní krízových situácií. Na dosiahnutie tohto cieľa je potrebné v súlade s ucelenou bezpečnostnou, obrannou a vojenskou stratégiou, ako aj v súlade s koncepciou reformy ozbrojených síl upraviť otázky obrany štátu. 
V Pláne legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2001 sa Ministerstvu obrany Slovenskej republiky ukladá vypracovať  legislatívny zámer návrhu zákona o obrane Slovenskej republiky a návrh  zákona o obrane Slovenskej  republiky, ktoré vychádzajú z pripravovanej reformy systému obrany.
 
2. Súčasný právny stav a vzťah  legislatívneho  zámeru  návrhu  zákona o obra- ne Slovenskej republiky k Ústave Slovenskej republiky a ostatným zákonom

Z preambuly Ústavy Slovenskej republiky vyplýva záujem Slovenskej republiky o trvalú mierovú spoluprácu s ostatnými demokratickými štátmi. 
Podľa čl. 25 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky je obrana Slovenskej republiky  povinnosťou a vecou cti občanov. 
Ústava Slovenskej republiky v čl. 13 ustanovuje , že povinnosti možno ukladať zákonom alebo na základe zákona, v jeho medziach a pri zachovaní základných práv a slobôd, medzinárodnou zmluvou podľa čl. 7 ods. 4, ktorá priamo zakladá práva a povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb alebo nariadením vlády podľa čl. 120 ods. 2. Zákon o obrane SR vymedzí štátnym orgánom, obciam, právnickým osobám a fyzickým osobám povinnosti súvisiace so zabezpečením obrany. 
Medze základných práv a slobôd možno upraviť za podmienok ustanovených Ústavou Slovenskej republiky len zákonom. Na základe uvedených skutočností je potrebné v súvislosti s plnením úloh na úseku obrany štátu niektoré základné práva a slobody obmedziť priamo v tomto zákone.
   	Ústava Slovenskej republiky v čl. 18 ods. 2 písm. c) a d) ustanovuje, že služba vyžadovaná na základe zákona v prípade živelných pohrôm, nehôd alebo iného nebezpečenstva,  ktoré ohrozuje životy, zdravie alebo značné majetkové hodnoty a  konanie uložené zákonom na ochranu života, zdravia alebo práv iných nie je považované za nútené práce alebo nútené služby. Uvedené ustanovenie Ústavy Slovenskej republiky vytvára právny rámec pre úpravu pracovnej povinnosti určeným subjektom zákonom o obrane Slovenskej republiky; pracovnú povinnosť bude možné uložiť subjektom pri obrane štátu. Rozsah a konkrétny druh vykonávanej práce určí okresný úrad rozhodnutím v nadväznosti na účel, ktorý sa uložením tejto povinnosti sleduje pri riešení vzniknutej krízovej situácie. Pri ukladaní pracovnej povinnosti prihliada okresný úrad na zdravotný stav a kvalifikačné predpoklady fyzických osôb, ktorým má byť takáto povinnosť uložená. Zákon tiež upraví podmienky pre poskytovanie vecných prostriedkov fyzickými osobami a právnickými osobami, ktorých poskytnutie bude nevyhnutné pri riešení vzniknutej krízovej situácie.
Ústava Slovenskej republiky v čl. 20 ods. 4  ustanovuje , že vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva  je možné iba v nevyhnutnej miere a vo verejnom záujme, a to na základe zákona a za primeranú náhradu. Zákonom sa stanovujú hmotnoprávny a procesnoprávny režim vyvlastnenia nehnuteľností, ktorý bude môcť byť použitý len v čase bezprostredného ozbrojeného napadnutia štátu, počas vyhláseného vojnového stavu alebo v čase vojny. 

Oblasť obrany ďalej upravujú ústavný zákon č. 10/1969 Zb. o Rade obrany štátu v znení neskorších predpisov. Obsah ústavného zákona č. 10/1969 Zb. o Rade obrany štátu je odrazom vtedajšieho štátno-politického usporiadania, ktorého základom bolo zakotvenie stranícko-štátneho riadenia z centra až po základný stupeň riadenia (okres), pričom sa orgánom štátnej správy ponechávalo len podporné, poradné a najmä nariadené realizačné pôsobenie. V podstate o všetkých zásadných otázkach obrany, bezpečnosti a ochrany rozhodovalo stranícko-štátne centrum. Tejto koncepcii zodpovedala organizácia, systém i riadenie rád obrany. 
Úprava v zákone č. 40/1961 Zb. o obrane Československej socialistickej  republiky v znení neskorších predpisov a v jeho vykonávacích predpisoch  je  nedostatočná a   nezodpovedá súčasným zmeneným spoločenským, politickým a ekonomickým podmienkam. Ustanovenia tohto zákona sú poplatné vtedajšiemu spoločenskému zriadeniu, ktoré umožňovalo takmer nekontrolovateľné  obmedzovanie ľudských práv, základných slobôd a osobného vlastníctva. V zákone nie sú ustanovené ani úlohy pre jednotlivé orgány štátnej správy a  ani pre obce.
Vládne nariadenie č. 41/1961 Zb. o ubytovaní ozbrojených síl, vládne nariadenie                   č. 42/1961 Zb. o vyvlastnení pre účely obrany v znení vládneho nariadenia č. 44/1963 Zb. upravujú problematiku bezprostredne súvisiacu so zabezpečením obrany aj s obranou samotnou. Vzhľadom na to, že podľa Ústavy Slovenskej republiky je možné povinnosti ukladať len zákonom alebo na základe zákona a v jeho medziach bude potrebné tieto vládne nariadenia zrušiť. Problematika týkajúca sa ubytúvania ozbrojených síl a vyvlastňovania v záujme obrany bude upravená v zákone o obrane Slovenskej republiky.
Problematika obrany je upravená aj v iných všeobecne záväzných právnych predpisoch, ale na účely tohto legislatívneho zámeru postačuje analýza citovaných právnych predpisov.
Zákon Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov  v  § 19 upravuje úlohy Ministerstva obrany Slovenskej republiky a v § 27 ods. 2  vo všeobecnosti upravuje, že  ministerstvá a ostatné ústredné orgány  štátnej správy Slovenskej republiky v rozsahu vymedzenej pôsobnosti zodpovedajú za úlohy obrany a vytváranie podmienok na realizáciu požiadaviek zabezpečovania príprav na obranu a ochranu. Vzhľadom na dôležitosť úloh obrany je žiaduce podrobnejšie upraviť v pripravovanom zákone úlohy Ministerstva obrany Slovenskej republiky, ako aj ďalších ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky na úseku obrany. 
Zákon č. 351/1997 Z. z. Branný zákon v znení zákona č. 401/2000 Z. z. v siedmej časti upravuje organizáciu štátnej správy  na úseku obrany, a to Ministerstva obrany Slovenskej republiky, úradov vojenskej správy a  okresných vojenských správ. Z dôvodu  potreby komplexnosti právnej úpravy úloh orgánov štátnej správy na úseku obrany je účelné ich prevziať a upraviť v  zákone o obrane Slovenskej republiky s prihliadnutím na pripravovanú Koncepciu decentralizácie a modernizácie verejnej správy. 
Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 222/1996 Z. z. o organizácii miestnej štátnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov upravuje pôsobnosť  okresných  úradov a  krajských úradov ako orgánov miestnej štátnej správy na úseku obrany.  Vzhľadom na dôležitosť úloh obrany je potrebné aj úlohy okresných úradov a krajských úradov na úseku obrany podrobnejšie upraviť v  zákone o obrane Slovenskej republiky.
Podľa § 1 ods. 2 zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov možno ukladať obciam povinnosti alebo zasahovať do ich oprávnení len zákonom. Z hľadiska komplexnosti právnej úpravy obrany štátu je potrebné v zákone o obrane Slovenskej republiky upraviť aj  povinnosti  obcí na úseku obrany.
Legislatívny zámer je spracovaný v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a s koncepčnými dokumentmi (Bezpečnostná stratégia Slovenskej republiky, Obranná stratégia Slovenskej republiky).

3. Vzťah legislatívneho zámeru návrhu zákona o obrane  Slovenskej  republiky  k právu     
    Európskej únie         

     	Predkladaný legislatívny zámer návrhu zákona o obrane Slovenskej republiky svojou problematikou nepatrí medzi prioritné oblasti aproximácie práva uvedené v čl. 70 Európskej dohody o pridružení ani medzi priority odporúčané v Bielej knihe o obrane Slovenskej republiky.
     	V práve Európskej únie je problematika, ktorá sa navrhuje upraviť v legislatívnom zámere návrhu zákona o obrane Slovenskej republiky, upravená v hlave I čl. 6 bodoch 1 a 2 a v hlave V čl. 11 až 28 Zmluvy o Európskej únii zo 7. februára 1992, ktorá nadobudla účinnosť 1. novembra 1993, v znení Amsterdamskej zmluvy z 2. októbra 1997, ktorá nadobudla účinnosť 1. mája 1999. 
     	Okruh problematiky upravený v legislatívnom zámere návrhu zákona o obrane Slovenskej republiky sa týka aj oddielu II čl. 6 Európskej dohody o pridružení, uzatvorenej medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Slovenskou republikou na strane druhej  4. októbra 1993, ktorá nadobudla účinnosť 1. februára 1995.
     	Zmluva o Európskej únii v znení Amsterdamskej zmluvy, v hlave I  čl. 6 bodoch 1 a 2 ustanovuje, že únia je založená na zásadách slobody, demokracie, právneho štátu a   rešpektuje základné ľudské práva, ktoré zaručuje Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd, podpísaný v Ríme 4. novembra 1950 a ktoré vyplývajú z ústavných tradícií spoločných členským štátom ako všeobecné zásady Európskeho spoločenstva. Táto zmluva upravuje v hlave V čl. 11 až 28 i spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku, ktorá sa vzťahuje okrem spoločnej obrannej politiky aj na humanitárne a záchranné akcie, na nasadenie bojových jednotiek pri riešení kríz a pri upevňovaní mieru v Európe.
     	Na základe porovnania s právom Európskej únie možno konštatovať, že legislatívny zámer návrhu zákona o obrane Slovenskej republiky je čiastočne kompatibilný s právom Európskej únie. Úplnú kompatibilitu so všetkými ustanoveniami hlavy V Zmluvy o Európskej únii v znení Amsterdamskej zmluvy bude možné dosiahnuť až vstupom Slovenskej republiky do Európskej únie. 

4.  Ekonomický vplyv
	
	Zákon o obrane Slovenskej republiky nebude mať v roku 2002 ani v nasledujúcich rokoch zvýšený vplyv na štátny rozpočet a zvýšený nárok na pracovné sily a organizačné zabezpečenie. Pri tomto konštatovaní sa vychádza zo skutočnosti, že v rámci štátneho rozpočtu sú na príslušný kalendárny rok pravidelne vyčleňované finančné prostriedky na obranu.
II. LEGISLATÍVNY ZÁMER
NÁVRHU ZÁKONA O OBRANE SLOVENSKEJ REPUBLIKY

Cieľ  legislatívneho zámeru

 	Cieľom legislatívneho zámeru  návrhu zákona o obrane Slovenskej republiky je ucelene upraviť problematiku obrany Slovenskej republiky, a to v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a ďalšími všeobecne záväznými právnymi predpismi, v ktorých je čiastkovo upravená  oblasť obrany. Text legislatívneho zámeru návrhu zákona o obrane nadväzuje na pripravovaný návrh ústavného zákona o bezpečnosti Slovenskej republiky.

1. Predmet úpravy 

Návrh zákona upraví spoločenské vzťahy na úseku obrany Slovenskej republiky, ustanoví povinnosti štátnym orgánom, obciam a vyšším územným celkom, právnickým osobám  a fyzickým osobám pri príprave na obranu štátu a na zapojenie sa do štruktúr kolektívnej bezpečnosti ako aj zodpovednosť a sankcie za porušenie týchto povinností.

Odôvodnenie:

	Určuje  sa okruh spoločenských vzťahov, ktoré budú v zákone o obrane Slovenskej republiky upravené.  Ide o spoločenské vzťahy, ktoré sa týkajú prípravy opatrení a plnenia úloh jednotlivými subjektami na úseku obrany štátu. Dôležitou súčasťou zaručenia bezpečnosti Slovenskej republiky je obrana štátu proti vonkajšiemu ozbrojenému napadnutiu. 

2.	Riadenie  obrany

      Obrana štátu je súhrn opatrení, ktorými Slovenská republika zachováva svoju bezpečnosť, zvrchovanosť, územnú celistvosť a nedotknuteľnosť hraníc, ochranu životov a zdravia  osôb, majetku a životného prostredia v mieri a v krízových situáciách a plní záväzky vyplývajúce z medzinárodných zmlúv o spoločnej obrane proti napadnutiu a ďalších medzinárodných zmlúv vojenskej povahy.
Riadenie obrany je proces, ktorým je usmerňovaná a kontrolovaná činnosť štátnych orgánov, obcí a vyšších územných celkov pri plnení úloh obrany. Riadenie obrany vykonáva vláda Slovenskej republiky a Ministerstvo obrany Slovenskej republiky. 
Ďalšie ministerstvá a ostatné ústredné orgány štátnej správy Slovenskej republiky, krajské úrady, okresné úrady a obce, orgány špecializovanej štátnej správy (úrady vojenskej správy, okresné vojenské správy) sa podieľajú na plnení úloh na úseku obrany v rozsahu, ktorý je určený zákonmi. 

2.	1. Vláda Slovenskej republiky :
-	predkladá Národnej rade Slovenskej republiky návrhy základných koncepcií obrany štátu a návrhy zásadných strategických dokumentov bezpečnosti a obrany štátu,
-	schvaľuje koncepčné materiály na úseku obrany štátu (príprava a rozvoj ozbrojených síl, príprava a rozvoj obrannej infraštruktúry, určovanie objektov dôležitých pre obranu),
-	 rozhoduje o zásadných opatreniach prípravy štátu na obranu,
-	riadi proces obranného plánovania (napr. schvaľuje správu o stave zabezpečenia obrany Slovenskej republiky, plán rozvoja systému obrany Slovenskej republiky),
-	prijíma nevyhnutné opatrenia na zníženie, prípadne na vylúčenie rizík ohrozenia bezpečnosti štátu,
-	riadi ministerstvá a ostatné ústredné orgány štátnej správy Slovenskej republiky, obce a vyššie územné celky pri plnení úloh na úseku obrany. 

Odôvodnenie: 
      
	Z ustanovenia  čl. 108 Ústavy Slovenskej republiky vyplýva, že vláda Slovenskej republiky je vrcholným orgánom výkonnej moci. V čl. 119 písm. i) Ústavy Slovenskej republiky je uvedené, že vláda Slovenskej republiky rozhoduje  o zásadných otázkach  vnútornej a zahraničnej politiky. V § 32 ods. 1 zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy v znení neskorších predpisov je ustanovené, že činnosť ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy  Slovenskej republiky riadi, zjednocuje a kontroluje vláda Slovenskej republiky. 
     	V nadväznosti na uvedené skutočnosti je žiaduce, aby v pripravovanej právnej úprave boli právomoci vlády Slovenskej republiky na úseku obrany upravené v jednom zákone. V súčasnosti je táto problematika upravená vo viacerých zákonoch.

2. 2. Ministerstvo obrany Slovenskej republiky :
-	navrhuje vláde Slovenskej republiky nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie obrany a bezpečnosti štátu,
-	spracúva návrhy koncepčných materiálov na úseku obrany štátu (príprava a rozvoj ozbrojených síl a príprava občanov na obranu),
-	analyzuje a vyhodnocuje medzinárodnú vojensko-politickú situáciu v spolupráci s Ministerstvom zahraničných vecí Slovenskej republiky a navrhuje vláde Slovenskej republiky nevyhnutné opatrenia na prípravu, organizáciu a zaručovanie bezpečnosti a obrany štátu, 
-	informuje prezidenta Slovenskej republiky o stave obrany Slovenskej republiky,
-	zabezpečuje proces obranného plánovania a koordinuje úlohy subjektov obranného plánovania (spracúva správu o stave zabezpečenia obrany Slovenskej republiky,  smernice na spracovanie plánu rozvoja systému obrany Slovenskej republiky, plán rozvoja systému obrany Slovenskej republiky, smernice pre obranné plánovanie v rezorte ministerstva obrany), 
-	rozhoduje o použití finančných zdrojov v procese obranného plánovania,
-	koordinuje činnosti  ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy  Slovenskej republiky pri príprave obrannej infraštruktúry a požaduje od nich podklady na je prípravu,
-	navrhuje vláde Slovenskej republiky zaradenie objektov do kategórie objektov osobitnej dôležitosti a ďalších dôležitých objektov potrebných pre obranu Slovenskej republiky a spôsob ich obrany,
-	riadi, koordinuje a kontroluje výkon štátnej správy na úseku obrany uskutočňovaný orgánmi špecializovanej štátnej správy (úrady vojenskej správy a okresné vojenské správy),
-	zabezpečuje výkon štátnej správy na úseku obrany podľa osobitného predpisu (napr. zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 277/1994 Z. z. o zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov), 
-	zabezpečuje obranu a ochranu objektov osobitnej dôležitosti a ďalších dôležitých objektov vo svojej správe alebo v správe organizácií začlenených do pôsobnosti ministerstva obrany,
-	zodpovedá za realizáciu opatrení úseku a obrany Slovenskej republiky,
-	pripravuje a riadi mobilizáciu ozbrojených síl,
-	po vyhlásení krízovej situácie pripravuje návrh vlády na rozhodnutie pre prezidenta Slovenskej republiky o nariadení výkonu mimoriadnej vojenskej služby príslušníkov ozbrojených síl a povolanie vojakov v zálohe na výkon mimoriadnej služby a rozhodnutie o poskytnutí vecných prostriedkov.

Odôvodnenie:

     	Z ustanovenia § 19 zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. v znení neskorších predpisov vyplýva, že Ministerstvo obrany Slovenskej republiky  je ústredným orgánom štátnej správy Slovenskej republiky pre zabezpečovanie obrany Slovenskej republiky, výstavbu a riadenie Armády Slovenskej republiky, koordináciu činnosti orgánov štátnej správy, orgánov územnej samosprávy a právnických osôb na úseku obrany Slovenskej republiky. Ustanovuje sa pôsobnosť Ministerstva obrany Slovenskej republiky tak, aby bola obrana štátu zabezpečená v rozsahu, ktorý vyžaduje zaručenie bezpečnosti republiky.

2. 3. Ďalšie ministerstvá a ostatné ústredné orgány štátnej správy Slovenskej republiky         v rozsahu svojej pôsobnosti :
-	na základe požiadaviek vlády Slovenskej republiky na rozvoj systému obrany štátu navrhujú a plnia nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie obrany štátu,
-	podieľajú sa na procese obranného plánovania a zodpovedajú za jeho prípravu a realizáciu, 
-	zabezpečujú plnenie úloh pri príprave obrannej infraštruktúry,
-	zabezpečujú ochranu objektov osobitnej dôležitosti a ďalších dôležitých objektov určených vládou Slovenskej republiky vo svojej správe alebo v správe organizácií patriacich do ich pôsobnosti,
-	kontrolujú prípravu opatrení na zabezpečenie obrany štátu.

2. 4. Vyššia územná vojenská správa :
-	riadi, kontroluje a koordinuje činnosť územných vojenských správ, 
-	spolupracuje  s krajským úradom na kontrole plnenia úloh okresných úradov pri plnení úloh na úseku obrany,
-	vykonáva  v  druhom  stupni  štátnu  správu  na úseku obrany vo veciach, v ktorých v správnom konaní v prvom stupni konajú územné  vojenské správy, 
-	koordinuje  spoluprácu  územných vojenských správ vo svojom územnom obvode s  inými  štátnymi orgánmi, obcami,  vyššími územnými celkami, určenými právnickými osobami a určenými fyzickými osobami pri plnení spoločných úloh na úseku obrany,
-	koordinuje a podieľa sa na mobilizácii záloh ozbrojených síl vo svojom územnom obvode,
-	podieľa sa na plnení opatrení pri príprave štátu na obranu.

2. 5. Územná vojenská správa :
-	vykonáva  v  prvom  stupni štátnu správu na úseku obrany, 
-	vedie vojenskú evidenciu občanov podliehajúcich brannej povinnosti, 
-	osobitne vedie  evidenciu  občanov  určených  na  výkon civilnej služby a vo výkone civilnej služby, 
-	vedie vojenskú evidenciu nehnuteľností a vecných prostriedkov pre potreby ozbrojených síl (ich výber vykonáva v spolupráci s okresným úradom a obcou),
-	vedie vojenskú evidenciu určených právnických osôb a určených fyzických osôb, ktorým môže byť po vyhlásení vojnového stavu alebo v čase vojny uložená povinnosť ubytovať ozbrojené sily (návrhy na uloženie ubytovacej povinnosti predkladá okresnému úradu),
-	zabezpečuje mierové a mobilizačné doplňovanie ozbrojených síl (napr. vydáva dodávacie príkazy určeným právnickým osobám a určeným fyzickým osobám na poskytnutie vecných   prostriedkov,    ktoré   budú   doručované   prostredníctvom   obcí,  vydáva povolávacie rozkazy), 
-	spolupracuje s inými štátnymi orgánmi, s orgánmi miestnej štátnej  správy,  s orgánmi  územnej samosprávy a s inými právnickými osobami a fyzickými osobami pri plnení spoločných úloh na úseku  obrany,
-	v spolupráci s okresným úradom usmerňuje obce pri plnení úloh na úseku obrany,
-	je správnym orgánom na konanie o správnych deliktoch a priestupkoch na úseku obrany.
 
Odôvodnenie:

     	Zákon o obrane upraví pôsobnosť ďalších ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v nadväznosti na ustanovenie § 27 ods. 2 zákona č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov. 
Uvedené orgány špecializovanej štátnej správy na úseku obrany majú v súčasnosti  kompetencie uvedené predovšetkým v zákone č. 351/1997 Z. z. Branný zákon v znení zákona                          č. 401/2000 Z. z. a v ďalších zákonoch. Na zabezpečenie komplexnosti právnej úpravy je žiaduce, aby tieto kompetencie boli upravené v tomto zákone. Ťažiskom úloh vyššej územnej vojenskej správy je riadenie územných vojenských správ a jej činnosť ako druhostupňového orgánu štátnej správy. Územná vojenská správa predovšetkým vedie evidenciu občanov podliehajúcich brannej povinnosti, evidenciu občanov vykonávajúcich civilnú službu a evidenciu subjektov, ktorým môže byť po vyhlásení krízovej situácie uložená povinnosť ubytovať ozbrojené sily alebo poskytnúť vecné prostriedky. Vzhľadom na charakter jej špecializovanej činnosti je opodstatnené, aby jej bola zverená aj úloha v spolupráci s okresným úradom usmerňovať obce pri plnení úloh na úseku obrany.	

2. 6. Krajské úrady a okresné úrady v súčinnosti s ministerstvami a ostatnými štátnymi orgánmi v rámci svojho územného obvodu riadia a koordinujú  zabezpečovanie obrany  štátu, najmä prípravu a rozvoj  obrannej infraštruktúry a prípravu občanov na obranu. 

2. 6. 1. Krajský úrad :
-	riadi a koordinuje  plnenie úloh na úseku obrany okresnými úradmi a obcami,
-	prijíma opatrenia a ukladá okresným úradom úlohy na úseku obrany a v spolupráci s vyššími územnými vojenskými správami kontroluje plnenie týchto úloh.

2. 6. 2. Okresný úrad : 
-	koordinuje obce  pri plnení úloh na úseku obrany,
-	spolupracuje s územnou vojenskou správou pri určovaní právnických osôb a fyzických osôb, ktorým môže byť po vyhlásení vojnového stavu alebo v čase vojny uložená povinnosť ubytovať ozbrojené sily,
-	spolupracuje s územnou vojenskou správou pri určovaní nehnuteľností a určovaní a kontrole vecných prostriedkov potrebných  na zabezpečenie úloh  na úseku obrany,
-	rozhoduje o vyvlastnení nehnuteľností v záujme obrany,
-	ukladá pracovnú povinnosť určeným fyzickým osobám po vyhlásení krízovej situácie,
-	na návrh územnej vojenskej správy ukladá určeným právnickým osobám a určeným fyzickým osobám   ubytovaciu povinnosť pre potreby ozbrojených síl a povinnosť spravovať alebo uschovať majetok štátu v užívaní ozbrojených síl.  

Odôvodnenie:

    	Krajské úrady a okresné úrady na úseku obrany plnia uvedené  úlohy zabezpečenia obrany Slovenskej republiky. Vymedzenie ich pôsobnosti vychádza z potrieb zabezpečenia obrany štátu v čase mieru a z predpokladaných potrieb obrany štátu v čase vojny. Prvoradou úlohou krajských a okresných úradov je zabezpečiť na svojom území dostatočné a plynulé vykonávanie takých prác a zabezpečenie takých prostriedkov a činností, ktoré si vyžiada príprava na obranu alebo riešenie jednotlivých druhov krízových situácií (núdzový stav, výnimočný stav, vojnový stav a vojna).
 
2. 7. Obec :
-	vedie evidenciu určených právnických osôb a určených fyzických osôb, ktorým môže byť po vyhlásení vojnového stavu alebo v čase vojny uložená povinnosť ubytovať príslušníkov ozbrojených síl,
-	navrhuje územnej vojenskej správe nehnuteľnosti a vecné prostriedky vhodné  na zabezpečenie úloh obrany štátu
-	nariaďuje mimoriadne regulačné opatrenia v oblasti predaja vybraných druhov životne dôležitých tovarov,
-	podľa rozhodnutia územnej vojenskej správy po vyhlásení vojnového stavu alebo v čase vojny doručuje povolávacie rozkazy na výkon mimoriadnej služby v ozbrojených silách, túto činnosť zabezpečuje prostredníctvom fyzických osôb, ktorým bola určená pracovné povinnosť, 
-	podľa rozhodnutia okresného úradu doručuje po vyhlásení vojnového stavu alebo v čase vojny dodávacie príkazy určeným právnickým osobám alebo určeným fyzickým osobám na poskytnutie vecných prostriedkov pre potreby ozbrojených síl, túto činnosť zabezpečuje prostredníctvom fyzických osôb, ktorým bola určená pracovná povinnosť.
Odôvodnenie: 

Jedným z dôležitých subjektov podieľajúcich sa na zabezpečení obrany Slovenskej republiky je obec; na úrovni obce sa priamo realizujú niektoré úlohy obrany. Občania sa na zabezpečovaní obrany Slovenskej republiky podieľajú buď priamo tak, že sú povolaní na výkon vojenskej služby v ozbrojených silách, alebo im je uložená pracovná povinnosť, ubytovacia povinnosť alebo povinnosť poskytnúť vecné prostriedky ozbrojeným silám. 
Obec vedie evidencie súvisiace s úlohami, ktoré sa osobám majúcim trvalý pobyt v obci ukladajú  na zabezpečenie úloh obrany štátu. 
 
3. Práva a povinnosti určených právnických osôb a určených fyzických osôb pri  zabezpečovaní úloh na úseku obrany 

Určené právnické osoby alebo určené fyzické osoby sú osoby určené rozhodnutím príslušného okresného úradu na plnenie úloh na úseku obrany.
Určené právnické osoby a určené fyzické osoby  sú  oprávnené pri zabezpečovaní obrany:
-	upravovať pracovné vzťahy svojich zamestnancov, ktoré vyplývajú z pracovnej povinnosti, len v súlade s rozhodnutím príslušného okresného úradu,
-	požiadať príslušný okresný úrad o oslobodenie od pracovnej povinnosti,
-	uplatňovať náhradu za poskytnuté vecné prostriedky, pracovnú povinnosť, poskytnutie ubytovania ozbrojeným silám a za plnenie úloh obrannej infraštruktúry, 
-	uplatňovať si náhradu za  úschovu alebo správu majetku ozbrojených síl, ,
-	uplatňovať si náhradu škody, ktorá im vznikla v súvislosti s poskytnutím vecných prostriedkov alebo užívaním objektov obrannej infraštruktúry.
 
Určené právnické osoby a určené fyzické osoby sú povinné pri zabezpečovaní obrany:
 -    plniť úlohy spojené s prípravou obrannej infraštruktúry,
-	spracovať plány ochrany objektov osobitnej dôležitosti a ďalších dôležitých objektov určených vládou Slovenskej republiky a zabezpečovať ich ochranu,
-	umožniť kontrolu pripravenosti opatrení na zabezpečenie obrany štátu a zúčastniť sa na kontrole pripravených opatrení, 
-	poskytnúť ubytovanie ozbrojeným silám,
-	poskytnúť vecné prostriedky pre potreby ozbrojených síl,
-	uschovať a spravovať majetok štátu v užívaní ozbrojených síl určený rozhodnutím okresného úradu.

Pracovnú povinnosť po vyhlásení núdzového, výnimočného alebo vojnového stavu alebo v čase vojny možno uložiť fyzickým osobám, ktoré majú trvalý pobyt na území Slovenskej republiky. 
Fyzické osoby v pracovnom pomere alebo v obdobnom pracovnom vzťahu, ak nie sú povolané na výkon vojenskej služby sú povinné zotrvať v doterajšom pracovnom pomere alebo v obdobnom pracovnom vzťahu, ak sú zamestnancami subjektu hospodárskej mobilizácie. 
Tie fyzické osoby, ktoré nie sú zamestnancami subjektu hospodárskej mobilizácie, sú povinné na zabezpečenie úloh obrany vykonávať aj iný druh práce a v inom mieste, ako bolo dohodnuté v pracovnej zmluve. Pracovnú povinnosť týmto osobám ukladá príslušný okresný úrad rozhodnutím, pričom prihliada na ich zdravotný stav a kvalifikačné predpoklady.
 Na zabezpečenie obrany môže príslušný okresný úrad rozhodnúť o skončení pracovných vzťahov medzi účastníkmi týchto vzťahov a rozhodnutím uložiť povinnosť vykonávať iný, ako dohodnutý druh práce alebo v inom mieste alebo u iného zamestnávateľa. Na skončenie pracovných vzťahov sa nevyžaduje súhlas odborových orgánov. V období vojnového stavu a v čase vojny sa neuplatňujú ustanovenia Zákonníka práce, ktoré upravujú vznik a zánik pracovného pomeru, miesto a druh vykonávanej práce a dĺžku pracovného času 

Povinnosť ubytovať príslušníkov ozbrojených síl  sa po vyhlásení vojnového stavu alebo v čase vojny bude vzťahovať  na určené právnické osoby a určené fyzické osoby, ktoré majú vlastnícke právo, právo správy, sú oprávnenými držiteľmi alebo majú iné obdobné užívacie práva k nehnuteľnosti vhodnej na ubytovanie príslušníkov ozbrojených síl a bola určená príslušným okresným úradom. Rozhodnutie o povinnosti ubytovať ozbrojené sily vydáva príslušný okresný úrad.

Povinnosť poskytnúť vecné prostriedky sa po vyhlásení núdzového, výnimočného alebo vojnového stavu alebo v čase vojny bude vzťahovať  na určené právnické osoby a určené fyzické osoby. V zákone sa vymedzí okruh osôb, ktoré majú k vecným prostriedkom vlastnícke právo, právo správy, sú ich oprávnenými  držiteľmi alebo k nim majú iné obdobné užívacie práva a boli určené príslušným orgánom štátnej správy. Rozhodnutie o povinnosti poskytnúť vecné prostriedky na obranu štátu (dodávací príkaz, ktorý vymedzí aj formu poskytnutia vecných prostriedkov) bude vydávať príslušný okresný úrad.

Odôvodnenie:

	V súvislosti s komplexným zabezpečením obrany je nevyhnutné, aby boli určeným právnickým osobám a určeným fyzickým osobám zákonom vymedzené povinnosti a oprávnenia, ktoré budú mať pri plnení úloh obrany. Jednou z najdôležitejších povinností, ktorá môže byť uložená fyzickým osobám je pracovná povinnosť. Krízová situácia vyžaduje, aby mohol byť uplatňovaný prísnejší režim pri vykonávaní práce, jej nariaďovaní a určovaní dĺžky a miesta výkonu. U zamestnancov subjektov hospodárskej mobilizácie je navyše dôvodné obmedziť možnosti ukončenia pracovného pomeru. Navrhujú sa preto povinnosti tak, ako je uvedené v texte. Zároveň sa zakotvuje, ktoré ustanovenia Zákonníka práce sa pri nariadení pracovnej povinnosti po vyhlásení vojnového stavu alebo v čase vojny neuplatňujú u zamestnancov, ktorým boka pracovná povinnosť nariadená okresným úradom. Na ostatných zamestnancov sa takéto obmedzenia nebudú vzťahovať. Uložením povinnosti ubytovať príslušníkov ozbrojených síl a povinnosti poskytnúť vecné prostriedky sa sleduje cieľ vytvoriť v uvedených obdobiach čo najlepšie podmienky pre zabezpečenie obrany republiky. Popri povinnostiach upravujú sa aj oprávnenia určených právnických osôb a určených fyzických osôb, medzi ktoré patrí právo požiadať okresný úrad o oslobodenie od pracovnej povinnosti a dožadovať sa náhrad za poskytnuté vecné prostriedky, ubytovanie príslušníkov ozbrojených síl a aj náhrady škody spôsobenej pri uvedených plneniach.

  4.  Vyvlastnenie vo verejnom  záujme pre účely obrany v skrátenom konaní
 
	Ak nehnuteľnosti, ktoré sú vo vlastníctve štátu a užívaní ozbrojených síl nebudú počas hrozby bezprostredného vonkajšieho ozbrojeného napadnutia, alebo po vyhlásení vojnového stavu alebo v čase vojny postačovať na obranu štátu, možno na návrh Bezpečnostnej rady Slovenskej republiky alebo ministerstva obrany vyvlastniť tie nehnuteľnosti, ktoré sú pre zabezpečenie obrany v uvedených obdobiach potrebné. Vyvlastniť možno len vtedy, ak získanie nehnuteľností nie je možné dohodou a ak účel vyvlastnenia nie je možné dosiahnuť len núteným obmedzením vlastníckeho práva, a to len v nevyhnutnom rozsahu. Podmienkou vyvlastnenia je tiež poskytnutie náhrady podľa osobitného predpisu (zákon č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku v znení neskorších predpisov). Náhrada sa poskytuje z prostriedkov štátu.
	Vyvlastnenie sa vykoná v skrátenom konaní. O návrhu na vyvlastnenie, ktorého obsah ustanoví zákon o obrane, koná okresný úrad, v obvode ktorého sa vyvlastňovaná nehnuteľnosť nachádza.
	O návrhu na vyvlastnenie upovedomí okresný úrad vlastníka nehnuteľnosti, prípadne nájomcu alebo prenajímateľa do osem dní od obdržania návrhu na vyvlastnenie. Súčastne ho vyzve na uzavretie dohody o prevode vlastníctva nehnuteľností na štát. Ak sa vlastník do osem dní nevyjadrí k návrhu alebo návrh odmietne alebo ak  nemožno zistiť vlastníka nehnuteľnosti, okresný úrad oznámi spôsobom v mieste obvyklým, že námietky proti vyvlastneniu možno podať do 30 dní odo dňa uverejnenia oznámenia o návrhu na vyvlastnenie. Po prejednaní námietok alebo po vykonaní miestneho šetrenia vydá okresný úrad vyvlastňovací výmer a určí náhradu za vyvlastnenie.
	Pri vyvlastnení pre výstavbu vojenských objektov a vojenských priestorov osobitného určenia v inom čase ako je čas hrozby bezprostredného vonkajšieho napadnutia, po vyhlásení vojnového stavu a v čase vojny sa postupuje podľa zákona č. 50/1976 Zb. 
  
Odôvodnenie:

	Osobitosť situácie spoločnosti v čase hrozby bezprostredného vonkajšieho ozbrojeného napadnutia, v čase vyhláseného vojnového stavu a v čase vojny vyžaduje potrebu sústrediť všetky sily a prostriedky nachádzajúce sa na území republiky na jej obranu. Majetok, ktorý štát vlastní, nemusí byť dostatočný na zabezpečenie obrany v uvedenom období. Ústava SR v čl. 20 ods. 4 zakotvuje možnosť vyvlastnenia v nevyhnutnej miere vo verejnom záujme za primeranú náhradu a to na základe zákona. Zabezpečenie obrany štátu vo vyššie uvedených obdobiach je potrebné považovať za verejný záujem. Upravuje sa preto vyvlastnenie odlišným spôsobom od vyvlastnenia, ktorého režim je ustanovený zákonom č. 50/1976 Zb. Skrátenie vyvlastňovacieho konania je vo verejnom záujme takisto potrebné. Rešpektuje sa čl. 20 ods. 4 Ústavy SR stanovením účelu, pre ktorý  sa vyvlastňuje (verejný záujem) a zakotvujú sa podmienky, že aj toto vyvlastnenie môže byť vykonané len v nevyhnutnom rozsahu a za primeranú náhradu a ak nemožno účel vyvlastnenia dosiahnuť len obmedzením vlastníckeho práva . Špecifickosť vykonania vyvlastnenia v skrátenom konaní je daná aj tým, že návrh na vyvlastnenie môže podať len Bezpečnostná rada Slovenskej republiky alebo ministerstvo obrany. Ustanovujú sa lehoty vyvlastňovacieho konania tak, aby vyvlastnenie bolo čo najskôr realizované. V súlade s týmito podmienkami zákon o obrane vytvorí hmotnoprávny a sčasti procesnoprávny režim vyvlastnenia nehnuteľností nevyhnutných na obranu štátu v čase bezprostredného ozbrojeného ohrozenia štátu, počas  vyhláseného vojnového stavu alebo v čase vojny. 

5.	Obranné plánovanie

            Obranné plánovanie je súhrn činností, ktorými štát realizuje svoje potreby, ciele a zabezpečenie úloh obrany štátu; určuje povinnosti subjektom, ktoré sa podieľajú na obrannom plánovaní, postupy a termíny ich splnenia s cieľom efektívneho využitia zdrojov štátu.
Proces obranného plánovania je súčasťou systému riadenia obrany štátu, prostredníctvom ktorého štát v dlhodobom, strednodobom i  krátkodobom výhľadovom pláne realizuje svoju riadiacu a koordinačnú funkciu pri vytváraní a udržiavaní nevyhnutných obranných kapacít na zabezpečenie štátu, na zaručenie jeho zvrchovanosti, územnej celistvosti, ochrany demokratických základov štátu, ochrany životov, zdravia osôb a majetku a plnenie záväzkov vyplývajúcich z medzinárodných zmlúv o spoločnej obrane proti napadnutiu. 
Obranné plánovanie koordinuje ministerstvo obrany;  na príprave plánov obranného plánovania a na plnenie úloh v ňom uvedených sa podieľajú ústredné orgány štátnej správy.
 
Odôvodnenie:

Vzhľadom na dôležitú a nezastupiteľnú úlohu obranného plánovania v systéme riadenia obrany štátu je potrebné upraviť priamo v zákone jeho definovanie ako aj zodpovednosť za jeho prípravu a plnenie úloh v ňom zaradených. Obranné plánovanie je úzko previazané s civilným núdzovým plánovaním  pri riešení vzniknutých krízových situácií (núdzový stav, výnimočný stav, vojnový stav a vojna) a predstavuje  komplexný systém politických, ekonomických, vojenských a iných cieľov a zásad, prostredníctvom ktorých zabezpečuje Slovenská republika plánovanie obranných kapacít. 

6.	Príprava a rozvoj  obrannej infraštruktúry, určovanie a ochrana objektov dôležitých pre obranu

Obranná infraštruktúra je súhrn stálych objektov, stavieb alebo zariadení, telekomunikačných, komunikačných a dopravných  systémov, energetických,   technických a zdravotníckych zariadení, ktoré slúžia na riadenie a zabezpečenie plnenia úloh ozbrojených síl, ich mobilizačné rozvinutie a realizáciu operačných plánov. Zahŕňa aj finančné zdroje využiteľné na obranu štátu a systém bankovníctva.
Prípravu obrannej infraštruktúry vykonávajú ústredné orgány štátnej správy, štátne orgány, obce, vyššie územné celky, určené právnické osoby a určené fyzické osoby.
Príprava obrannej infraštruktúry je zabezpečovaná v súlade s potrebami obrany štátu a na základe plánu, ktorý vypracúva Ministerstvo obrany Slovenskej republiky a schvaľuje ho vláda Slovenskej republiky.
Rozsah opatrení prípravy obrannej infraštruktúry, určovanie a ochranu objektov dôležitých pre obranu ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá Ministerstvo obrany Slovenskej republiky.
Za objekty dôležité pre obranu sa považujú objekty, ktoré majú z vojenského a hospodárskeho hľadiska rozhodujúci význam pre obranu Slovenskej republiky. Objekty dôležité pre obranu štátu sa členia na objekty osobitnej dôležitosti a ďalšie dôležité objekty.
Osoby, ktoré majú vo vlastníctve, v správe, v oprávnenej držbe alebo v obdobnom užívacom práve objekty a zariadenia tvoriace obrannú infraštruktúru sú povinné udržiavať ich v takom stave, aby mohli byť v každom čase použité na zabezpečenie obrany.
O zaradení objektov do príslušnej kategórie objektov dôležitých pre obranu alebo o ich vyradení z tejto kategórie, o spôsobe ich ochrany rozhoduje vláda Slovenskej republiky na základe návrhu, ktorý predloží Ministerstvo obrany Slovenskej republiky po posúdení požiadaviek ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky a určených právnických osôb a určených fyzických osôb.

Odôvodnenie:

	Obranná infraštruktúra je významná z vojenského a hospodárskeho hľadiska. Tvoria ju stavby a zariadenia najmä telekomunikačné, dopravné, energetické a zdravotnícke. Jej vybudovanie ej náročné z hľadiska finančného , časového a technického. Netvoria ju len zariadenia v správe a užívaní ozbrojených síl, ale aj zariadenia, ktoré sú vo vlastníctve alebo v správe iných subjektov a sú využívané aj na iné účely ako je obrana štátu. Je preto potrebné, aby sa na príprave a rozvoji tejto infraštruktúry podieľali aj subjekty, ktoré zariadenia vlastnia alebo spravujú. Objekty dôležité pre obranu musia byť v každom čase v takom stave a tak početné, aby zabezpečenie obrany umožňovali. Ustanovuje sa preto, že sa objekty  zaraďujú do skupiny objektov osobitnej dôležitosti a do skupiny ďalšie dôležité objekty. Ide o objekty, ktoré sú významné z hľadiska vojenského alebo z hľadiska hospodárskeho a vyžadujú si osobitnú ochranu a obranu. O zaradení týchto objektov do uvedených skupín rozhoduje vláda na návrh ministerstva obrany. Ministerstvo obrany sa splnomocňuje na vydanie predpisu upravujúceho kritériá určovania objektov za objekty osobitnej dôležitosti a ďalšie dôležité objekty, ako aj spôsob ich ochrany.

7.  Príprava občanov na obranu 

Príprava  občanov na obranu je súhrn opatrení zameraných najmä na brannú výchovu brannú prípravu, zdravotnícku prípravu, záujmovú, technickú a športovú činnosť ako súčasti výchovno-vzdelávacieho procesu na všetkých stupňoch škôl. Na príprave občanov na obranu sa môžu podieľať aj občianske združenia,  charitatívne a cirkevné organizácie a ďalšie právnické osoby.   
Prípravou občanov sú aj mobilizačné cvičenia, ktorým je komplexná previerka pripravenosti ozbrojených síl alebo ich časti, štátnych orgánov, obcí, vyšších územných celkov , určených právnických osôb a určených fyzických osôb v mieri na plnenie úloh v období krízovej situácie.
Ústredné orgány štátnej správy v rozsahu svojej pôsobnosti preverujú prijaté opatrenia na zabezpečenie prípravy občanov na obranu a vykonávaním kontrol a mobilizačných cvičení.  

Odôvodnenie:

	Vzhľadom na dôležitosť obrany štátu je potrebné, aby sa občania už v období mieru pripravovali na plnenie úloh, ktoré sa predpokladajú v období krízovej situácie. Zakotvuje sa, že prípravou občanov je najmä branná výchova a branná príprava ako súčasť výchovnovzdelávacieho procesu v školách. Ďalšou časťou prípravy občanov na obranu je vykonávanie mobilizačných cvičení, ktorých cieľom je preveriť pripravenosť jednotlivých orgánov, obcí a ďalších subjektov na plnení uvedených  úloh.
		
8.  Náhrady  

Náhrady za  pracovnú povinnosť, za poskytnutie vecných prostriedkov, za poskytnutie ubytovania ozbrojeným silám a  za plnenie úloh prípravy obrannej infraštruktúry poskytuje štát. O náhradách koná a rozhoduje ten orgán, ktorý povinnosť uložil.
	Náhradu škody, ktorá vznikla v súvislosti s poskytnutím vecných prostriedkov alebo s poskytnutím ubytovania, je povinný poskytnúť štát, ktorý zastupuje Ministerstvo obrany Slovenskej republiky. O náhrade škody rozhoduje na základe písomnej žiadosti oprávnenej osoby Ministerstvo obrany Slovenskej republiky. Štát sa tejto zodpovednosti môže zbaviť len vtedy, ak preukáže, že si škodu spôsobil poškodený vlastným zavinením, alebo ak preukáže, že by ku škode došlo aj inak.

Odôvodnenie:

	V nadväznosti na ustanovenia upravujúce pracovnú povinnosť, povinnosť poskytnúť vecné prostriedky, ubytovať ozbrojené sily a plniť úlohy prípravy obrannej infraštruktúry je potrebné ustanoviť aj náhrady za tieto plnenia a náhrady škody vzniknutej v súvislosti s týmito plneniami. Keďže plnenia budú realizované v záujme obrany štátu je dôvodné, aby náhrady za  ne a za škody vzniknuté pri nich boli uhrádzané štátom. Navrhuje sa, aby o náhradách za plnenia rozhodoval okresný úrad, ktorý takéto povinnosti uložil. O náhradách škody súvisiacej s uvedenými plneniami rozhodne ministerstvo obrany, a to z dôvodu potreby zabezpečenia objektívneho a jednotného posúdenia výšky náhrad týchto škôd. 
9.  Vojnové škody 

Vojnové škody sú škody, ktoré boli spôsobené vonkajším protivníkom alebo vlastnými ozbrojenými silami alebo spojeneckým vojskom vo vojnovom stave alebo v priamej súvislosti s ním alebo v čase vojny alebo v priamej súvislosti s ňou. Za vojnové škody zodpovedá štát a hradia sa zo štátnych prostriedkov. O vojnových škodách rozhoduje súd.

Odôvodnenie:

Upravujú sa vojnové škody a určuje sa, že za ne zodpovedá štát. Uhrádzajú s zo štátnych prostriedkov na základe rozhodnutia súdu na návrh toho, komu bola takáto škoda spôsobená.
	
10. Správne delikty a priestupky

Porušenie povinností ustanovených týmto zákonom je priestupkom alebo správnym deliktom, ak nejde o trestný čin. Priestupkom je porušenie povinnosti uloženej určenej fyzickej osobe v súvislosti s plnením pracovnej povinnosti, povinnosti poskytnúť vecné prostriedky a povinnosti ubytovať príslušníkov ozbrojených síl.
Správnym deliktom je porušenie povinnosti uloženej určenej právnickej osobe v súvislosti s plnením pracovnej povinnosti, povinnosti poskytnúť vecné prostriedky, povinnosti ubytovať príslušníkov ozbrojených síl a povinnosti súvisiacej s prípravou a rozvojom obrannej infraštruktúry. 
Podľa závažnosti porušenia povinnosti možno uložiť pokutu za správny delikt od 300 000 Sk do 1 000 000 Sk alebo prepadnutie veci. Za priestupok sa ukladá pokuta vo výške ustanovenej v osobitnom zákone (zákon Slovenskej národnej rady  č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov), ak  nejde o priestupok spáchaný počas krízovej situácie. Za priestupok spáchaný v tomto období možno uložiť pokutu vo výške od dvojnásobku až desaťnásobku pokuty v citovanom zákone.

Odôvodnenie:

	Upravujú sa priestupky a správne delikty za porušenie povinností ustanovených týmto zákonom. Dôležitosť postihovania neplnenia ustanovených povinností v období krízových situácií sa vyjadruje podstatným zvýšením pokuty v porovnaní s pokutami uloženými podľa zákona o priestupkoch. Neplnenie povinností určenou právnickou osobou sa navrhuje sankcionovať v navrhovanej výške preto, lebo neplnenie uloženej povinnosti môže v období krízovej situácie vyvolať závažné dôsledky na úseku obrany. 	

11. Spoločné ustanovenia

	Na konanie podľa zákona o obrane Slovenskej republiky sa budú vzťahovať všeobecné predpisy o správnom konaní, ak v tomto zákone nebude ustanovené inak.

12. Zrušovacie ustanovenia

Zrušujú sa 
-	zákon č.40/1961 Zb. o obrane Československej socialistickej republiky v znení neskorších predpisov, 
-	 zákonné opatrenie Predsedníctva Federálneho zhromaždenia č. 17/1976 Zb., ktorým sa mení a dopĺňa zákon o obrane Československej socialistickej republiky, 
-	vládne nariadenie č. 41/1961 Zb. o ubytovaní ozbrojených síl, 
-	vládne nariadenie č. 42/1961 Zb. o vyvlastnení pre účely obrany v znení vládneho nariadenia č. 44/1963 Zb., ktorým sa mení nariadenie č. 42/1961 Zb. o vyvlastnení pre účely obrany. 

Odôvodnenie:

	Uvádzajú sa právne predpisy, ktoré budú zrušené. Zákon č. 351/1997 Z. z. Branný zákon v znení zákona č. 401/2000 Z. z. bude zrušený zákonom o brannej povinnosti, ktorý sa pripravuje s predpokladanou jeho účinnosťou od 1. júla 2002, tak ako sa navrhuje účinnosť tohto zákona. 

13. Účinnosť

Navrhuje sa, aby zákon nadobudol účinnosť 1. júla 2002. 

Odôvodnenie:

	Pripravovaná reforma ozbrojených síl vyžaduje, aby základné právne predpisy upravujúce oblasť obrany nadobudli účinnosť od 1. júla 2002.