DOHOVOR o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení
(úplné znenie Dohovoru)

ÚČASTNÍCKE ŠTÁTY TOHTO DOHOVORU, 

UZNÁVAJÚC právo všetkých štátov   rozvíjať a využívať jadrovú energiu na mierové účely a ich  legitímny  podiel na   potenciálnych  výhodách,  ktoré môžu  vyplynúť      z mierového využívania jadrovej energie, 

S PRESVEDČENÍM  o potrebe zabezpečiť  medzinárodnú   spoluprácu a prepravu    jadrovej technológie  na  mierové využívanie jadrovej energie, 

MAJÚC NA ZRETELI, že fyzická ochrana  je životne dôležitá  pre ochranu zdravia obyvateľstva, životné prostredie a národnú a medzinárodnú bezpečnosť, 

MAJÚC NA PAMÄTI   ciele a princípy Charty  OSN  ohľadom  zachovania  svetového mieru a bezpečnosti a podporu dobrých susedských a priateľských  vzťahov  a spoluprácu medzi  štátmi, 

BERÚC DO ÚVAHY, že podľa  odstavca 4 Článku 2 Charty OSN „všetci členovia sa  vo svojich medzinárodných  vzťahoch  zdržia  hrozby  použitia sily proti územnej celistvosti alebo politickej nezávislosti  iného štátu  alebo akéhokoľvek iného konania,  ktoré nie je zlučiteľné s cieľmi Spojených národov,“ 

ODVOLÁVAJÚC SA na Deklaráciu o opatreniach na odstránenie medzinárodného terorizmu,  ktorá bola pripojená  k uzneseniu  Valného zhromaždenia 49/60 z  9. decembra 1994, 

ŽELAJÚC SI odvrátiť možné  riziká, ktoré prestavuje nezákonné obchodovanie, nezákonné   zmocnenie sa a využívanie  jadrových materiálov a sabotáž  namierená proti   jadrovým materiálom  a jadrovým  zariadeniam  a uvedomujúc si, že fyzická ochrana pred takýmito  činmi sa stala  otázkou  narastajúceho národného a medzinárodného záujmu, 

HLBOKO ZNEPOKOJENÉ  celosvetovou eskaláciou  aktov teroru   vo všetkých jeho  formách a podobách, ako aj   hrozbou medzinárodného terorizmu a organizovaného zločinu,

VERIAC, že fyzická ochrana  hrá dôležitú úlohu   pri   podpore  nešírenia jadrových zbraní a v boji  proti terorizmu, 

ŽELAJÚC SI prispieť týmto Dohovorom k celosvetovému  posilneniu  fyzickej ochrany jadrových materiálov a jadrových zariadení využívaných na mierové účely, 

VERIAC, že trestné činy v súvislosti s jadrovými materiálmi a jadrovými zariadeniami predstavujú    dôvod  k vážnemu znepokojeniu  a že je  naliehavá potreba prijať primerané a účinné opatrenia alebo posilniť  jestvujúce opatrenia na zamedzenie,  odhaľovanie a potrestanie   takýchto trestných činov, 

ŽELAJÚC SI  posilniť ďalšiu     medzinárodnú spoluprácu    s cieľom   zaviesť účinné  opatrenia na fyzickú ochranu jadrových materiálov a jadrových zariadení v súlade s národnými zákonmi  každého  účastníckeho štátu  a s týmto Dohovorom, 

VERIAC, že tento Dohovor   prispeje  k bezpečnému využívaniu, skladovaniu a prepravovaniu jadrových materiálov a bezpečnej prevádzke jadrových zariadení, 

UZNÁVAJÚC, že   existujú medzinárodne formulované  odporúčania na fyzickú ochranu, ktoré sa podľa potreby aktualizujú   a ktoré   môžu  slúžiť ako   návod na zavedenie súčasných    prostriedkov na   dosiahnutie účinnej  úrovne fyzickej ochrany, 

PRIPÚŠŤAJÚC, že za  účinnú fyzickú ochranu jadrových materiálov a jadrových zariadení  využívaných na vojenské účely   sú zodpovedné  štáty vlastniace takéto  jadrové materiály a jadrové zariadenia a s vedomím, že  takýmto  jadrovým  materiálom a zariadeniam je a aj naďalej bude venovaná maximálna fyzická  ochrana

SA DOHODLI NA NASLEDOVNOM:

Článok 1

Pre účely tohto Dohovoru:
a)	„jadrový materiál“ znamená plutónium s výnimkou plutónia s izotopickou koncentráciou prekračujúcou 80% plutónia-238; urán-233; urán obohatený izotopmi 235 alebo 233; urán obsahujúci takú zmes izotopov, aká sa vyskytuje v prírode, s výnimkou formy rudy alebo zvyškov rudy; akýkoľvek materiál obsahujúci jeden alebo viac predchádzajúcich materiálov;
b)	„urán obohatený izotopmi 235 alebo 233“ znamená urán obsahujúci izotop 235 alebo 233 alebo oba tak, že pomer súčtu týchto izotopov k izotopu 238 je väčší než ten pomer izotopu 235 k izotopu 238, ktorý sa vyskytuje v prírode;
c)	„medzinárodná jadrová preprava“ znamená prevoz zásielky jadrových materiálov akýmkoľvek dopravným prostriedkom so zámerom prekročiť územie štátu, v ktorom sa preprava začína, počínajúc odchodom zo zariadenia prepravcu v tomto štáte a končiac príchodom do zariadenia príjemcu v štáte konečného určenia;
d)	„jadrové zariadenie“ je zariadenie (vrátane stavebných objektov a technologických zariadení), v ktorom sa jadrový materiál  vyrába, spracováva, využíva, skladuje,    likviduje alebo kde sa s ním manipuluje, a ktorého poškodenie či narušenie  by mohlo viesť k úniku značného množstva žiarenia  alebo rádioaktívneho materiálu;
e)	„sabotáž“ je každý úmyselný čin  namierený proti jadrovému zariadeniu alebo jadrovému materiálu počas jeho  využívania, skladovania alebo prepravy, ktorý by mohol priamo alebo nepriamo  ohroziť zdravie a bezpečnosť personálu, obyvateľstva alebo životného prostredia  vystavením žiareniu alebo únikom rádioaktívnych látok. 

Článok 1a

Účelom tohto Dohovoru  je dosiahnuť  a udržať  celosvetovú účinnú fyzickú ochranu jadrových materiálov  využívaných na  mierové účely a jadrových zariadení využívaných na  mierové účely; zabrániť trestným činom  súvisiacim s takýmito materiálmi a zariadeniami  a bojovať proti  nim na celom svete, ako aj  podporiť spoluprácu medzi účastníckymi štátmi  na dosiahnutie týchto cieľov.

Článok 2

1.	Tento Dohovor sa bude uplatňovať na jadrový materiál, využívaný na mierové účely  počas jeho užívania, skladovania  a prepravy a na jadrové zariadenia využívané na mierové účely, pričom však bude platiť podmienka, že články 3 a 4  a odsek 4 článku 5 tohto Dohovoru sa budú uplatňovať   na jadrové materiály iba počas medzinárodnej jadrovej prepravy.
2.	Za zavedenie a uplatňovanie režimu fyzickej ochrany na území účastníckeho štátu  a jeho udržiavanie   v platnosti  nesie výlučnú  zodpovednosť  príslušný účastnícky štát.
3.	Okrem záväzkov, ktoré  účastnícke štáty na seba  výslovne prevezmú podľa tohto Dohovoru   sa nič v tomto Dohovore nebude interpretovať tak,  aby to   obmedzovalo    suverénne práva  príslušného účastníckeho štátu.
4.	
a)	Nič v tomto Dohovore nebude mať vplyv na iné  práva, záväzky a zodpovednosti účastníckych štátov podľa medzinárodného práva, hlavne podľa   účelov  a princípov   Charty OSN a medzinárodného   humanitárneho práva. 
b)	Tento  Dohovor sa nebude uplatňovať na činnosti  ozbrojených síl počas ozbrojeného konfliktu, ako sa tieto výrazy chápu podľa medzinárodného humanitárneho práva, a ktoré podliehajú tomuto právu   a na činnosti vykonávané  ozbrojenými silami štátu  pri plnení  ich  oficiálnych povinností, ktoré   podliehajú iným prepisom medzinárodného práva.
c)	Nič v tomto Dohovore sa nebude interpretovať  ako zákonné oprávnenie použiť   silu alebo hroziť použitím sily  voči   jadrovým materiálom  alebo jadrovým zariadeniam  využívaným na mierové účely.
d)	Nič v tomto Dohovore  neospravedlňuje a ani  nelegalizuje nezákonné činy a ani nevylučuje ich trestné stíhanie podľa iných zákonov. 

5.	Tento Dohovor sa nebude uplatňovať na jadrový materiál  využívaný alebo  uchovávaný na vojenské účely a ani na jadrové zariadenia, v ktorých sa nachádza takýto materiál.

Článok 2A

1. Každý účastnícky štát  zavedie, bude  uplatňovať  a udržiavať  v platnosti primeraný  režim fyzickej ochrany uplatniteľný na jadrové materiály a jadrové zariadenia pod  jeho jurisdikciou s cieľom: 

(a)	chrániť  jadrové materiály a jadrové zariadenia pred  krádežou  a iným nezákonným   zmocnením sa počas používania, skladovania a prepravy;

(b)	zabezpečiť  uplatnenie    rýchlych a komplexných opatrení na lokalizáciu   chýbajúcich alebo  odcudzených jadrových materiálov a kde to bude vhodné,  na ich  vrátenie;  pokiaľ  bude materiál  lokalizovaný  mimo  jeho   územia,    príslušný účastnícky štát  bude konať v súlade š  Článok 5;

(c)	chrániť   jadrové materiály a jadrové zaradenia pred   sabotážou;

(d)	zmierniť alebo  minimalizovať  rádiologické následky sabotáže. 

2. Pri plnení odseku 1 každý  účastnícky štát: 

(a)	zavedie   a bude  udržiavať v platnosti  legislatívny a regulačný rámec,  ktorý bude upravovať   fyzickú ochranu;

(b)	zriadi  alebo vymenuje kompetentný orgán alebo  orgány  zodpovedné  za zavedenie legislatívneho a regulačného rámca;

(c)	príjme  ďalšie  príslušné opatrenia potrebné na fyzickú ochranu jadrových materiálov a jadrových zariadení. 

3. Pri plnení záväzkov   podľa odsekov 1 a 2  bude každý účastnícky štát uplatňovať v primeranej a realizovateľnej miere nasledovné Základné princípy fyzickej ochrany jadrových materiálov a jadrových zariadení bez toho, aby to malo vplyv na ostatné stanovenia tohto Dohovoru.

ZÁKLADNÝ PRINCÍP A:  Zodpovednosť štátu 

Za zavedenie a uplatňovanie režimu  fyzickej ochrany   a jeho udržiavanie v platnosti  na území  štátu  je  zodpovedný výlučne príslušní účastnícky štát. 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP B: Zodpovednosť počas medzinárodnej  prepravy 

Príslušný  účastnícky štát nesie zodpovednosť za  zabezpečenie  primeranej  ochrany  jadrových materiálov  aj počas medzinárodnej  prepravy, kým  táto zodpovednosť náležitým spôsobom  neprejde na iný účastnícky štát.

ZÁKLADNÝ  PRINCÍP C:  Legislatívny a regulačný rámec 

Účastnícky štát je zodpovedný za  zavedenie legislatívneho a regulačného rámca, ktorému bude  fyzická ochrana  podliehať a jeho udržiavanie v platnosti.  Tento rámec  by mal zabezpečiť  stanovenie uplatniteľných požiadaviek na fyzickú ochranu  a mal by zahŕňať systém   vyhodnocovania a vydávania  povolení alebo iné postupy pri  udeľovaní  oprávnení. Tento  rámec by mal   zahŕňať systém   kontroly jadrových zariadení a prepravy  s ohľadom na dodržiavanie uplatniteľných požiadaviek a podmienok   príslušných povolení  alebo iných  oprávňujúcich dokumentov a mal by   stanovovať spôsob kontroly   dodržiavania  príslušných požiadaviek a podmienok, vrátane  účinných sankcií. 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP D: Kompetentný orgán 

Štát  by mal   zriadiť  alebo   vymenovať kompetentný orgán, ktorý bude zodpovedný za dodržiavanie  legislatívneho a regulačného rámca, a ktorý bude mať primeranú právomoc, kompetenciu a finančné a ľudské zdroje   na plnenie   zverených úloh.  Štát by mal prijať opatrenia  na zabezpečenie   efektívnej  nezávislosti  činnosti   kompetentného orgánu štátu od  činnosti  iných   orgánov   poverených   podporou   alebo  využívaním jadrovej  energie. 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP E: Zodpovednosť  držiteľov povolení 

Zodpovednosti  za    realizáciu  jednotlivých zložiek  fyzickej ochrany v rámci štátu  by mali byť  jasne stanovené. Štát by mal zabezpečiť, aby  hlavnú zodpovednosť za  realizáciu fyzickej ochrany  jadrových materiálov a jadrových zariadení   niesli držitelia príslušných povolení alebo iných  oprávňujúcich dokumentov (napr.  prevádzkovatelia lebo vývozcovia). 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP F:  Osveta v oblasti  bezpečnosti 

Prioritou všetkých  organizácií  podieľajúcich  sa na realizácii  fyzickej  ochrany by mala  byť osveta v oblasti  ochrany, jej rozvíjaniu  a udržiavaniu,     s cieľom zabezpečiť  jej  efektívnu realizáciu  v rámci celej organizácie. 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP G:  Hrozba 

Fyzická ochrana zo strany  štátu by mala vychádzať  z aktuálneho posúdenia  hrozby. 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP H:  Odstupňovaný prístup 

Požiadavky na fyzickú ochranu  by mali vychádzať  z odstupňovaného prístupu, berúc do úvahy  aktuálne posúdenie  hrozby, relatívnu atraktívnosť, charakter materiálov a možné následky spojené s neoprávnenou manipuláciou s jadrovými materiálmi a  sabotážou  namierenou proti jadrovým  materiálom alebo jadrovým  zariadeniam. 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP I: Ochrana do hĺbky

Požiadavky štátu na fyzickú ochranu by mali odzrkadľovať koncepciu niekoľkých úrovní  a metód ochrany (štrukturálne alebo iné technické, personálne a organizačné), ktoré musí  narušiteľ  prekonať alebo  obísť, aby dosiahol  svoj cieľ. 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP J: Zabezpečovanie kvality 

Politika zabezpečovania kvality a programy zabezpečovania kvality  by mali byť stanovené a zavedené tak, aby bolo isté, že sú splnené špecifické  požiadavky na všetky činnosti, ktoré sú dôležité pre fyzickú  ochranu. 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP K:  Krízové plány   

Všetci držitelia povolení a príslušné orgány by mali vypracovať a primerane uplatňovať krízové plány pre prípady neoprávneného zmocnenia sa jadrových materiálov alebo sabotáže  jadrových zariadení  alebo pokusu o ne. 

ZÁKLADNÝ PRINCÍP  L: Utajovanie skutočností

Štát má stanoviť požiadavky na ochranu utajovaných skutočností, ktorých neoprávnené zverejnenie by mohlo ohroziť fyzickú ochranu jadrových materiálov a jadrových zariadení.

4. (a)  Ustanovenia tohto Článku  sa nebudú uplatňovať na tie  jadrové materiály, o ktorých  účastnícky štát primerane rozhodne, že nemusia  podliehať režimu fyzickej ochrany  zavedenému podľa odseku 1, berúc pritom do úvahy charakter materiálu, jeho množstvo  a relatívnu atraktívnosť, ako aj možné radiačné a iné dôsledky spojené s akýmkoľvek  neoprávneným činom namiereným proti nim a aktuálne posúdenie hrozby proti nim.
    (b)	Jadrové materiály, ktoré nepodliehajú ustanoveniam tohto Článku podľa písmena (a)  by mali byť chránené v súlade s postupmi opatrného nakladania.

Článok 3

Každý štát – strana prijme príslušné kroky v rámci svojich národných zákonov a v súlade s medzinárodnými zákonmi, aby zabezpečil čo možno najvhodnejším spôsobom, že počas medzinárodnej jadrovej prepravy budú jadrové materiály na jeho území alebo na palube lode alebo lietadla pod jeho jurisdikciou, pokiaľ sú takéto lode alebo lietadlá zapojené do prepravy do tohto štátu alebo z neho, chránené na úrovniach popísaných v prílohe 1.

Článok 4

1.	Žiadny štát - strana nebude vykonávať alebo povoľovať vývoz jadrových materiálov, pokiaľ tento štát - strana nezískal záruky, že takéto materiály budú chránené počas medzinárodnej jadrovej prepravy na úrovniach popísaných v Prílohe 1.
2.	Žiadny štát – strana nebude vykonávať alebo povoľovať dovoz jadrových materiálov zo štátu, ktorý nie je stranou tohto Dohovoru, pokiaľ tento štát – strana nezískal záruky, že takéto materiály budú chránené počas medzinárodnej jadrovej prepravy na úrovniach popísaných v Prílohe 1.
3.	Štát – strana nedovolí prechod jadrových materiálov cez svoje územie po zemi alebo vnútroštátnymi vodnými cestami alebo cez svoje letiská alebo prístavy, medzi štátmi, ktoré nie sú stranami tohto Dohovoru, pokiaľ tento štát – strana nezískal pokiaľ možno najlepšie najpraktickejšie záruky, že takéto materiály budú chránené počas medzinárodnej jadrovej prepravy na úrovniach popísaných v Prílohe 1.
4.	Štát – strana využije v rámci svojich národných zákonov tie úrovne fyzickej ochrany popísané v Prílohe 1, na jadrové materiály prepravované z časti tohto štátu do inej časti toho istého štátu cez medzinárodné vody alebo vzdušný priestor.
5.	Štát – strana zodpovedný za získanie záruk, že jadrové materiály budú  chránené na úrovniach popísaných v Prílohe 1 podľa odsekov 1-3, identifikuje  a informuje vopred tie štáty, cez ktoré sa očakáva tranzit materiálov po zemi alebo internými vodnými cestami, alebo na letiská alebo do prístavov, do ktorých sa očakáva ich vstup.
6.	Zodpovednosť za získanie záruk uvedených v odseku 1 môže byť prenesená po vzájomnom súhlase na štát – stranu, ktorá v preprave vystupuje ako dovážajúci štát.
7.	Nič v tomto článku nebude interpretované tak, aby to akýmkoľvek spôsobom ovplyvnilo suverenitu a jurisdikciu ktoréhokoľvek štátu, vrátane suverenity nad jeho vzdušným priestorom a príbrežným morom.

Článok 5

1.	Účastnícke štáty   určia  kontaktné miesta ohľadom  všetkých  záležitostí   v rámci   tohto Dohovoru a budú sa o nich  navzájom informovať  priamo alebo cez Medzinárodnú agentúru pre jadrovú energiu.

2.	V prípade krádeže,  lúpeže alebo iného  neoprávneného zmocnenia sa jadrových materiálov alebo ich  odôvodnenej  hrozby   budú účastnícke štáty v maximálnom rozsahu možnom podľa  ich   národných  zákonov  spolupracovať a poskytovať pomoc  pri navrátení  a ochrane takýchto materiálov  ktorémukoľvek účastníckemu štátu, ktorý o to požiada, hlavne: 

     (a) účastnícky štát  podnikne primerané kroky, aby okamžite  informoval   ostatné účastnícke štáty, ktoré by mohli byť zainteresované  o každej krádeži, lúpeží alebo  inom neoprávnenom zmocnení sa jadrových materiálov alebo o ich odôvodnenej hrozbe a ak to bude potrebné, bude informovať Medzinárodnú agentúru pre jadrovú energiou a iné príslušné medzinárodné organizácie;

(b) zainteresované  účastnícke štáty si  budú vymieňať informácie medzi  sebou, s Medzinárodnou  agentúrou pre atómovú energiou a s inými príslušnými medzinárodnými organizáciami  za účelom ochrany  ohrozených  jadrových  materiálov,  kontroly  celistvosti prepravných kontejnerov a navrátenia   odcudzených jadrových  materiálov a: 

          (i)  budú koordinovať  svoj postup   prostredníctvom diplomatických a iných  dohodnutých kanálov;
         (ii)     na požiadanie    poskytnú  pomoc;
         (iii)  zabezpečia   vrátenie   odcudzených alebo chýbajúcich   jadrových materiálov   v dôsledku horeuvedených udalostí. 

Prostriedky  realizácie tejto spolupráce budú stanovené   príslušnými účastníckymi štátmi. 

3.	V prípade  odôvodnenej hrozby sabotáže namierenej proti  jadrovému  materiálu alebo jadrovému zariadeniu, alebo v prípade ich sabotáže budú účastnícke štáty  v maximálnej  miere možnej podľa  ich národných zákonov  a v súlade s ich príslušnými záväzkami vyplývajúcimi z medzinárodného práva spolupracovať nasledovne: 

(a)	ak sa účastnícky štát dozvie o odôvodnenej hrozbe sabotáže namierenej proti  jadrovému materiálu alebo jadrovému zariadeniu v inom účastníckom štáte,   rozhodne  o primeraných krokoch, ktoré treba podniknúť  na okamžité  informovanie  ohrozeného štátu a kde to bude vhodné, Medzinárodnej agentúry pre jadrovú energiu a iných príslušných medzinárodných organizácii o takejto hrozbe s cieľom zabrániť sabotáži;

(b)	v prípade sabotáže namierenej proti jadrovému materiálu alebo jadrovému zariadeniu v účastníckom štáte a ak je podľa názoru tohto účastníckeho štátu     pravdepodobné,  že by mohli byť postihnuté rádioaktívnym žiarením aj ďalšie účastnícke štáty,  ohrozený štát    podnikne okrem  svojich ďalších záväzkov podľa medzinárodného práva primerané kroky na okamžité informovanie toho účastníckeho štátu alebo tých účastníckych štátov, ktoré by mohli byť postihnuté rádioaktívnym žiarením a pokiaľ to bude vhodné, na informovanie Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiou a iných príslušných organizácií s cieľom  minimalizovať alebo zmierniť  rádiologické   dôsledky takéhoto činu;

(c)	ak v kontexte bodu (a) a (b) bude účastnícky štát  vyžadovať pomoc,  každý účastnícky štát, ktorý bude požiadaný o pomoc   sa okamžite rozhodne a oznámi   žiadajúcemu účastníckemu štátu  priamo alebo cez Medzinárodnú agentúru pre atómovú energiu, či  je schopný  poskytnúť požadovanú pomoc a rozsah a podmienky pomoci, ktorá má byť poskytnutá;

(d)	koordinácia a spolupráca  podľa bodov (a)  až (c) sa bude realizovať  prostredníctvom diplomatických a ďalších dohodnutých kanálov.  Spôsob realizácie tejto spolupráce  stanovia  zainteresované účastnícke štáty  dvojstranne  alebo   viacstranne. 

4.	Účastnícke štáty  budú spolupracovať a v prípade potreby budú priamo alebo prostredníctvom   Medzinárodnej  agentúry pre jadrovú energiu a  iných       príslušných medzinárodných organizácií    medzi sebou viesť konzultácie  ohľadom   vypracovania,  uplatňovania  a zdokonaľovania systémov fyzickej ochrany jadrových materiálov a jadrových zariadení počas medzinárodnej prepravy.

5.	Účastnícky štát  môže viesť konzultácie a spolupracovať s ostatnými účastníckymi štátmi buď priamo alebo prostredníctvom Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu a iných príslušných medzinárodných organizácií  ohľadom  vypracovania,  uplatňovania a zdokonaľovania svojich národných systémov  fyzickej ochrany  jadrových materiálov využívaní, skladovaní a prepravovaní a fyzickej ochrany jadrových zariadení v rámci štátu.

Článok 6

1.	Účastnícke štáty príjmu primerané opatrenia  v súlade so svojimi národnými zákonmi   na ochranu  dôverných  informácií, ktoré  obdržia    od   iného účastníckeho  štátu  ustanovení podľa  tohto Dohovoru alebo    v súvislosti so svojou účasťou   na činnostiach   v rámci  plnenia tohto Dohovoru.  Ak účastnícke štáty  poskytnú dôverné  informácie medzinárodným organizáciam alebo  štátom, ktoré nie sú účastníkmi  tohto Dohovoru, podniknú sa kroky na      ochranu takýchto dôverných  informácií.   Účastnícky štát, ktorý  obdrží dôverné informácie  od iného účastníckeho štátu môže  takéto informácie poskytnúť tretím stranám iba so súhlasom   poskytujúceho účastníckeho štátu.
2.	Tento Dohovor  nevyžaduje, aby  účastnícke štáty   poskytovali informácie,   ktoré nie sú  oprávnené zverejňovať podľa národných zákonov  alebo ktoré by mohli  ohroziť bezpečnosť príslušného štátu   alebo fyzickú ochranu jadrových materiálov alebo jadrových zariadení.

Článok 7

1.	Úmyselné vykonanie  nasledovných činov:  

(a) nadobudnutie,   vlastnenie, používanie, prepravovanie,    upravovanie, likvidovanie  alebo   rozptyľovanie   jadrových materiálov  bez  zákonného oprávnenia,   ktoré   spôsobí  alebo by mohlo  spôsobiť smrť alebo vážne zranenie  osôb,   alebo vážne poškodenie majetku alebo životného prostredia;

(b) krádež alebo  lúpež jadrového materiálu;

(c) sprenevera alebo  podvodné  nadobudnutie jadrových materiálov;

           (d)  dovoz, zasielanie alebo  premiestňovanie  jadrových materiálov  do účastníckeho štátu alebo z neho bez zákonného oprávnenia;

(e) skutok namierený  proti jadrovému zariadeniu alebo skutok   narúšajúci prevádzku jadrového zariadenia,  ktorý   páchateľ úmyselne spácha, ak páchateľ  vie, že takýto skutok   môže  spôsobiť  smrť  alebo vážne zranenie osôb,  alebo  vážne   poškodenie   majetku alebo životného  prostredia  v dôsledku vystavenia žiareniu  alebo uvoľnenia  rádioaktívnych látok, pokiaľ takýto skutok  nie je  vykonaný v súlade s národnými zákonmi toho účastníckeho štátu,  na území ktorého sa jadrové zariadenie nachádza;

(f)  vynútenie si  vydania jadrového materiálu pod  hrozbou  použitia  násilia alebo s použitím násilia  alebo inej formy  zastrašovania;

(g) hrozba 

     (i) použitia jadrového materiálu   s následkom  smrti alebo vážneho zranenia osôb,   vážneho poškodenia majetku alebo životného prostredia  alebo spáchania trestného činu uvedeného v bode (e);

    (ii) spáchania trestného činu uvedeného v bodoch (b) a (e)   s cieľom donútiť  ktorúkoľvek fyzickú alebo právnickú  osobu, medzinárodnú organizáciu alebo štát vykonať  alebo nevykonať  akýkoľvek  čin;

(h) pokus  spáchania  trestného  činu  uvedeného  v bodoch (a) až (e);

(i)	účasť na trestnom čine uvedenom  v bodoch (a) až (h);

(j)	organizovanie  alebo navádzanie  iných  osôb  na spáchanie trestného  činu uvedeného  v bodoch (a) až (h);

(k)	spáchanie trestného činu uvedeného v bodoch (a) až (h) skupinou osôb konajúcich  so spoločným cieľom, ak je tento čin vykonaný úmyselne   a       

(i) s úmyslom  podporovať zločineckú  činnosť alebo  zločinecký  zámer   skupiny, ktorého dôsledkom je spáchanie trestného činu uvedeného v bodoch (a) až (g) alebo

(ii) s vedomým o úmysle skupiny spáchať trestný čin uvedený v bodoch (a) až (g) 

sa bude považovať za spáchanie trestného činu, ktorý bude  potrestaný  každým účastníckym štátom podľa jeho národných zákonov.

2.	Každý štát – strana bude klasifikovať priestupky popísané v tomto článku ako trestné činy s príslušnými trestami, ktoré berú do úvahy ich vážnu povahu.

Článok 8

1)	Každý štát – strana prijme také opatrenia, aké môžu byť potrebné, aby uplatnil svoju jurisdikciu nad priestupkami stanovenými v článku 7 v nasledovných prípadoch:
a)	keď je priestupok spáchaný na území  tohto štátu alebo na palube lode alebo lietadla registrovaných v tomto štáte;
b)	keď má podozrivý páchateľ občianstvo tohto štátu.
2)	Každý štát – strana podobne prijme také opatrenia, ktoré môžu byť potrebné, na uplatnenie svojej jurisdikcie nad týmito priestupkami v prípadoch, keď sa podozrivý páchateľ nachádza na jeho území a štát ho nevydáva podľa článku 11 žiadnemu zo štátov  uvedených v odseku 1.;
3)	Tento Dohovor nevylučuje kriminálnu jurisdikciu vykonávanú podľa národných zákonov;
4)	Okrem štátov – strán uvedených v odsekoch 1 a 2 môže každý štát – strana, súlade s medzinárodnými zákonmi, uplatniť svoju jurisdikciu nad priestupkami uvedenými v odseku 7, keď sa ho táto medzinárodná jadrová preprava týka ako vyvážajúceho alebo dovážajúceho štátu.

Článok 9

Keď sa štát – strana, na území ktorého sa podozrivý páchateľ nachádza, presvedčí, že si to vyžadujú okolnosti, prijme príslušné opatrenia, vrátane zadržania podľa svojich národných zákonov, aby zabezpečil jeho prítomnosť pre účely obžalovania alebo vypovedania. Opatrenia prijaté podľa tohto článku budú oznámené bez oneskorenia štátom, od ktorých je požadovaná jurisdikcia podľa článku 8, a ak je to potrebné, všetkým iným zainteresovaným štátom.

Článok 10

Ak štát – strana, na území ktorého sa nachádza podozrivý páchateľ, ho nevydá, predloží bez akejkoľvek výnimky a bez nepatričného oneskorenia tento prípad svojim kompetentným orgánom za účelom trestného stíhania prostredníctvom postupov v súlade so zákonmi  tohto štátu.

Článok 11

1)	Priestupky podľa článku 7 budú považované za priestupky, za ktoré je možné vyhostiť, v akejkoľvek dohode o vydávaní existujúcej medzi štátmi – stranami. Štáty – strany sa zaväzujú, že zahrnú tieto priestupky ako priestupky, za ktoré je možné vyhostiť, do akejkoľvek budúcej dohody o vydávaní, ktorá má byť medzi nimi uzatvorená.
2)	Ak nejaký štát – strana, ktorá podmieňuje vydanie existenciou nejakej zmluvy, dostane žiadosť o vydanie od iného štátu – strany, s ktorým nemá zmluvu o vydávaní, môže ako alternatívu považovať tento Dohovor za právny základ pre vydanie vzhľadom na takéto priestupky. Vydanie bude podrobené iným podmienkam stanoveným zákonmi požiadaného štátu.
3)	Štáty – strany, ktoré nepodmieňujú vydanie existenciou nejakej zmluvy, budú považovať medzi sebou tieto za priestupky, za ktoré je možné vydať, za predpokladu, že vyhovujú podmienkam stanoveným zákonmi požiadaného štátu.
4)	Každý z priestupkov bude pre účely vydania medzi štátmi – stranami riešený tak, ako keby bol spáchaný nielen v mieste, kde sa stal, ale aj na území štátov – strán, od ktorých sa požaduje, aby uplatnili svoju jurisdikciu v súlade s odsekom 1 článku 8.

Článok 11A

Pre účely  vydania osoby alebo poskytnutia  vzájomnej právnej pomoci sa  nebude ani jeden trestný čin uvedený  v Článku 7  považovať za politický prečin alebo za trestný čin  súvisiaci s politickým prečinom,  ani za prečin  spáchaný  z politických  dôvodov. Preto  žiadosť o vydanie  osoby  alebo o právnu pomoc     nemôže byť  zamietnutá  iba z  dôvodu, že sa týka  politického prečinu,  prečinu  súvisiaceho s politickým prečinom  alebo prečinu spáchaného z politických dôvodov. 

Článok 11B

Nič v tomto Dohovore sa nebude interpretovať  ako povinnosť  vydať osobu alebo poskytnúť právnu pomoc, ak má    štát, ktorému je žiadosť adresovaná    opodstatnené dôvody domnievať sa, že žiadosť o vydanie osoby  za  prečiny uvedené v Článku 7 alebo že žiadosť  o právnu pomoc ohľadom takýchto prečinov  bola  daná  za účelom  trestného stíhania alebo potrestania  osoby  z dôvodu jej  rasovej alebo náboženskej príslušnosti,  národnosti, etnického pôvodu alebo politického názoru  alebo že  vyhovenie žiadosti by  malo negatívny vplyv na  postavenie takejto  osoby   z ktoréhokoľvek z horeuvedených  dôvodov.

Článok 12

Ktorákoľvek osoba, proti ktorej je vedené trestné konanie v spojení s akýmkoľvek priestupkom uvedeným v článku 7, bude mať zaručené spravodlivé zaobchádzanie na všetkých stupňoch konania.

Článok 13

1)	Štáty – strany si navzájom poskytnú čo najvyššiu mieru pomoci v spojení s trestným konaním vedeným vzhľadom na priestupky uvedené v článku 7, vrátane poskytnutia dôkazov pre toto konanie. Vo všetkých prípadoch budú platiť zákony požiadaného štátu.
2)	Opatrenia odseku 1 neovplyvnia záväzky podľa akejkoľvek inej zmluvy, dvojstrannej alebo mnohostrannej, ktorou sa riadi alebo bude riadiť, celkom alebo čiastočne, vzájomná pomoc v trestných záležitostiach.

Článok 13A

Nič v tomto Dohovore nebude mať vplyv na  prepravovanie   jadrovej technológie na mierové účely, ktoré  sa uskutoční na posilnenie fyzickej ochrany jadrových materiálov a jadrových zariadení.

Článok 14

1)	Každý štát – strana bude informovať miesto uloženia Dohovoru o svojich zákonoch a predpisoch, ktoré napĺňajú vykonávanie tohto Dohovoru. Miesto uloženia bude odovzdávať takéto informácie pravidelne všetkým štátom – stranám;
2)	Štát – strana, kde je podozrivý páchateľ trestne stíhaný, oznámi výsledok konania najskôr priamo zainteresovaným štátom, ak je to prakticky možné. Tento štát – strana oznámi tento definitívny výsledok aj miestu uloženia, ktoré bude informovať všetky štáty;
3)	Ak sa trestný čin vzťahuje na  jadrový materiál  v rámci  vnútroštátneho  používania, skladovania alebo prepravy a ak obvinený  aj jadrový materiál zostane na území  toho účastníckeho štátu,  v ktorom bol trestný čin spáchaný,  alebo ak sa trestný čin týka jadrového zariadenia a obvinený zostane na území  toho účastníckeho štátu,  v ktorom bol trestný čin spáchaný, nič v tomto Dohovore sa nebude interpretovať tak, že   príslušný  účastnícky štát je povinný  poskytovať informácie o trestnom  konaní v súvislosti s takýmto  trestným  činom.

Článok 15

Prílohy predstavujú neoddeliteľnú časť tohto Dohovoru.

Článok 16

1)	Depozitár zvolá konferenciu účastníckych štátov päť rokov  od dátumu  nadobudnutia právoplatnosti tohto Dodatku, ktorý je    8. júla 2005  za účelom  vyhodnotenie   plnenia Dohovoru a jeho primeranosti, čo sa týka jeho  preambuly,   hlavnej časti a dodatkov   vzhľadom na aktuálnu situáciu.
2)	Po tomto termíne bude mať väčšina účastníckych štátov možnosť v intervaloch  minimálne päť rokov  možnosť  požiadať  depozitára o zvolanie ďalších konferencií   za tým istým účelom.

Článok 17

1)	V prípade sporu medzi štátmi – stranami, týkajúceho sa interpretácie alebo použitia tohto Dohovoru, tieto štáty – strany budú konzultovať s cieľom vyriešiť spor rokovaním alebo inými mierovými prostriedkami na riešenie sporov, ktoré sú prijateľné pre všetky strany v spore.
2)	Akýkoľvek spor tohto charakteru, ktorý nemôže byť vyriešený spôsobom predpísaným podľa odseku 1, bude predložený na vyžiadanie ktorejkoľvek strany v takomto spore na rozhodcovský súd alebo bude odkázaný na vyriešenie Medzinárodnému súdnemu dvoru. Keď je nejaký spor predložený rozhodcovskému súdu, a ak do šiestich mesiacov od termínu vyžiadania nie sú strany v spore schopné dohodnúť sa na organizácii rozhodcovského súdu, môže ktorákoľvek strana požiadať prezidenta Medzinárodného súdneho dvora alebo generálneho tajomníka Organizácie spojených národov, aby menoval jedného alebo viacerých rozhodcov. V prípade konfliktných žiadostí strán v spore má prednosť žiadosť na generálneho tajomníka OSN.
3)	Každý štát – strana v čase podpisu, ratifikácie, prijatia alebo schválenia tohto Dohovoru alebo pristúpenia k nej, môže vyhlásiť, že sa nepovažuje zaviazaný niektorým z týchto postupov riešenia sporov alebo žiadnym z nich, ako sú uvedené v odseku 2. Ostatné štáty – strany nebudú viazané postupom riešenia sporu uvedeným v odseku 2 vo vzťahu k tomuto štátu – strane, pre ktorý takéto vyhlásenie platí.
4)	Štát – strana, ktorý vyhlásil výhradu podľa odseku 3, ju môže kedykoľvek stiahnuť tak, že upovedomí depozitára Dohovoru.

Článok 18

1)	Tento Dohovor bude otvorený na podpísanie všetkým štátom a Namíbii, reprezentovanej Výborom OSN pre Namíbiu, v sídle Medzinárodnej Agentúry pre atómovú energiu vo Viedni a v sídle OSN v New Yorku od 3. marca 1980 až dokiaľ nevstúpi do platnosti.
2)	Tento Dohovor podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu signatárskymi štátmi.
3)	Povstupe do platnosti bude tento Dohovor otvorený všetkým štátom na pristúpenie.
4)	
a)	Tento Dohovor bude otvorený pre podpísaniealebo pristúpenie medzinárodných organizácií a regionálnych organizácií integračnej alebo inej povahy, za predpokladu, že takáto organizácia je vytvorená suverénnymi štátmi a má kompetencie vo vzťahu k vyjednávaniu, uzatváraniu a aplikácii medzinárodných dohôd v záležitostiach pokrytých týmto Dohovorom.
b)	V záležitostiach v rámci svojich kompetencií takéto organizácie budú samé za seba vykonávať práva a plniť záväzky, ktoré tento Dohovor prideľuje štátom – stranám.
c)	Keď sa takáto organizácia stane stranou tohto Dohovoru, predloží miestu uloženia vyhlásenie, v ktorom oznámi, ktoré štáty sú jej členmi a ktoré články tohto Dohovoru pre ňu neplatia.
d)	Takáto organizácia nebude mať žiadny hlas navyše k hlasom Členských štátov.
5)	Úradné listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení budú uložené v mieste uloženia.

Článok 19

1)	Tento Dohovor vstúpi do platnosti tridsiaty deň po termíne uloženia dvadsiatej prvej úradnej listiny o ratifikácii, prijatí alebo schválení v úložnom mieste.
2)	Pre každý štát, ktorý Dohovor ratifikuje, prijme, schváli alebo pristúpi k nej po termíne uloženia dvadsiatej prvej úradnej listiny o ratifikácii, prijatí alebo schválení, vstúpi Dohovor do platnosti tridsiaty deň po uložení úradnej listiny tohto štátu o ratifikácii, prijatí alebo schválení.

Článok 20

1)	Bez ohľadu na článok 16 môže štát – strana navrhnúť zmeny a doplnky tohto Dohovoru. Navrhované zmeny a doplnky budú predložené miestu uloženia, ktoré ich okamžite rozošle všetkým štátom – stranám. Ak väčšina štátov – strán požiada miesto uloženia , aby zvolalo konferenciu na zváženie navrhovaných zmien a doplnkov, pozve miesto uloženia všetky štáty – strany, aby sa zúčastnili na takejto konferencii, ktorá sa nebude konať skôr ako tridsať dní po odoslaní pozvánok. Akékoľvek zmeny alebo doplnky prijaté konferenciou dvojtretinovou  väčšinou všetkých štátov – strán bude okamžite rozoslané miestom uloženia všetkým štátom – stranám.
2)	Zmena alebo doplnok vstúpi do platnosti pre každý štát – stranu, ktorý uložil úradnú listinu o ratifikácii, prijatí alebo schválení tejto zmeny alebo doplnku, tridsiaty deň po termíne, kedy dve tretiny štátov – strán uložili svoje úradné listiny o ratifikácii, prijatí alebo schválení v mieste uloženia. Zmena a doplnok potom vstúpi do platnosti pre každý ďalší štát – stranu v deň, kedy tento štát – strana uložil svoju úradnú listinu o ratifikácii, prijatí alebo schválení zmeny alebo doplnku.

Článok 21

1)	Ktorýkoľvek štát – strana môže tento Dohovor vypovedať písomným oznámením depozitárovi.
2)	Vypovedanie vstúpi do platnosti stoosemdesiat dní po termíne, kedy bolo oznámenie prijaté miestom uloženia.

Článok 22

Depozitár bezodkladne oznámi všetkým štátom:
a)	Každý podpis tohto Dohovoru;
b)	Každé uloženie úradnej listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení;
c)	Akékoľvek výhrady alebo stiahnutie podľa článku 17;
d)	Akékoľvek oznámenie od nejakej organizácie podľa odseku 4 (c) článku 18;
e)	Vstúpenie do platnosti tohto Dohovoru;
f)	Vstúpenie do platnosti akejkoľvek zmeny alebo doplnku tohto Dohovoru; a
g)	Akékoľvek vypovedanie podľa článku 21.

Článok 23

Originál tohto Dohovoru, ktorej arabské, čínske, anglické, francúzske, ruské a španielske texty sú autentické, bude uložený u generálneho riaditeľa Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu, ktorý rozošle jeho overené kópie všetkým štátom.
Na dôkaz uvedeného podpísaní, súc príslušne poverení, podpísali tento Dohovor, ktorý je otvorený na podpis vo Viedni a v New Yorku, dňa 3. marca 1980.
Príloha I

Úrovne fyzickej ochrany, ktoré by mali byť použité pri medzinárodnej preprave jadrových materiálov podľa ich kategorizácie v Prílohe II.

1)	Úrovne fyzickej ochrany pre jadrové materiály pri náhodnom uskladnení počas medzinárodnej jadrovej prepravy sú nasledovné:
a)	Pre materiály Kategórie III – uskladnenie v priestore, do ktorého je kontrolovaný prístup;
b)	Pre materiály Kategórie II – uskladnenie v priestore s trvalým dozorom strážnych, alebo elektronických prístrojov, ohraničeným fyzickou bariérou s obmedzeným počtom miest vstupu s príslušnou kontrolou, alebo v akomkoľvek priestore s rovnocennou úrovňou fyzickej ochrany;
c)	Pre materiály Kategórie I – uskladnenie v chránenom priestore, ako je definovaný pre horeuvedenú Kategóriu II, ku ktorému je okrem toho obmedzený prístup iba na osoby, ktorých dôveryhodnosť bola určená, a ktorý je pod dozorom strážnych, ktorí sú v pevnej komunikácii s príslušnými silami na zákrok. Osobitné opatrenia prijaté v tejto súvislosti by mali mať za cieľ zistiť a zabrániť akémukoľvek útoku, nedovolenému prístupu alebo nedovolenému odcudzeniu materiálov.
2)	Úrovne fyzickej ochrany pre jadrové materiály počas medzinárodného jadrového transportu sú nasledovné:
a)	Pre materiály Kategórie II a III bude preprava prebiehať za osobitných ochranných opatrení, vrátane predbežných opatrení medzi odosielateľom, prepravcom a príjemcom, a vrátane predbežnej dohody medzi fyzickými a právnickými osobami, ktoré podliehajú jurisdikcii a kontrole vyvážajúceho a dovážajúceho štátu, v ktorej je stanovený čas, miesto a postupy pre prenos zodpovednosti za prepravu;
b)	Pre materiály Kategórie I bude preprava prebiehať za horeuvedených osobitných opatrení  pre prepravu materiálov Kategórie II a III, a okrem toho za trvalého dozoru eskorty a za podmienok, ktoré zabezpečujú pevnú komunikáciu s príslušnými silami na zákrok;
Pre prírodný urán v inej forme ako ruda alebo hlušina z rudy bude ochrana prepravy pre množstvá prevyšujúce 500 kg uránu zahŕňať predbežné oznámenie zásielky, v ktorom je určený spôsob prepravy, očakávaný čas príchodu a potvrdenie prijatia zásielky.
Príloha II

a)	Všetko plutónium s výnimkou plutónia s koncentráciou izotopu plutónia 238 prevyšujúcou 80%,
b)	Materiál, ktorý  nebol   ožiarený v reaktore  alebo materiál, ktorý bol  ožiarený v reaktore, ale ktorého úroveň radiácie  je nižšia ako  1 gray/hod. (100 rad/hod.) na jeden  nekrytý meter,
c)	Množstvá, ktoré nespadajú do Kategórie III, a prírodný urán by mali byť chránené podľa opatrných manažérskych praktických postupov,
d)	Aj keď je táto úroveň ochrany odporúčaná, zostáva pre štáty otvorené, aby po vyhodnotení osobitných okolností priradili nejakú inú kategóriu fyzickej ochrany,
e)	Iné palivo, ktoré bolo pred ožiarením  zaradené   z dôvodu pôvodného   obsahu štiepneho materiálu  do kategórie I a II  môže byť  zaradené o jednu kategóriu nižšie, pokiaľ je  úroveň radiácie  z paliva      vyššia ako 1 gray/hod. (100 rad/hod)  na jeden  nekrytý meter.