Stanovisko vlády SR k návrhu na vyslovenie nedôvery ministrovi kultúry SR Františkovi Tóthovi

V živote každej spoločnosti patrí kultúre neodškriepiteľné miesto; v nej sa odzrkadľujú zmeny v spoločnosti a kultúra je na druhej strane ich dynamizujúcim prvkom. Preto sa jej každá spoločnosť, slovenskú nevynímajúc, snaží venovať náležitú pozornosť.

Proces tvorby štátnej politiky v oblasti kultúry, podobne ako v prípadoch výchovy, vzdelávania, či napr. zdravotnej starostlivosti je jedným z najzložitejších procesov – oblasť kultúry patrí totiž medzi tzv. pozitívne externality. To znamená, že náklady s ňou spojené sa vrátia v podobe, ktorá nemá ekonomický charakter, resp. čisto ekonomický charakter. Jej hodnotenie, jej výsledky sa preto nedajú celkom presne merať kvantitatívne.

Zároveň sú však najdôležitejší aktéri tohto procesu tvorby štátnej politiky, a v tomto prípade ministerstvo kultúry, neustále postavení pred otázku, do akej miery by mali zasahovať do jednotlivých častí tohto procesu. Preto, hľadanie správnej miery, optimálneho riešenia, je jednou z dôležitých otázok každej demokratickej spoločnosti.

Na Slovensku je to v súčasnosti nachádzanie rovnováhy medzi strategickou, koncepčnou pôsobnosťou, ale aj podpornou činnosťou (v podobe grantového systému či dotácií) ministerstva kultúry na jednej strane, a decentralizáciou v oblasti riadenia (prechod právomocí na miestne a regionálne samosprávy) na druhej strane. Ide teda o dva súčasne prebiehajúce procesy, ktoré sa navzájom prelínajú a dopĺňajú.

A preto je vo vnútri týchto procesov potrebná schopnosť riadiť, usmerňovať – tak, aby bol systém vytvárania podmienok pre rozvoj kultúry čo najotvorenejší, najefektívnejší. Aby tvorba v oblasti kultúry, akúkoľvek má podobu, nachádzala v tomto systéme oporu a možnosti pre ďalší rast. Aby hodnoty, ktoré vytvára, a ktoré sa dajú bez jej úspešného fungovania presadzovať iba veľmi ťažko, mali priestor na svoje uplatnenie a pôsobenie.

To však neznamená, že môžeme v tejto konkrétnej oblasti rezignovať na jej ekonomický rozmer – rovnako ako v prípade iných štátnych politík je práve ekonomický rozmer v oblasti kultúry jedným z určujúcich faktorov našej schopnosti ju chrániť a rozvíjať. A je prirodzené, že v každom systéme, v ktorom sa nachádza mnoho aktérov, a ktorý je zložitý – a oblasť kultúry takýmto systémom nepochybne je – sa stretávajú viaceré záujmy, niekedy nekompatibilné, či dokonca protichodné.

Preto nemožno pôsobenie súčasného ministra kultúry, najmä jeho snahu zaviesť vo vnútri systému zmeny, smerujúce k jeho väčšej otvorenosti a efektívnosti, posudzovať negatívne v porovnaní s legitímnymi, organizovanými záujmami slovenskej kultúrnej obce a jej predstaviteľov na Slovensku. 

Vzhľadom na všetky uvedené okolnosti vláda SR nesúhlasí s návrhom skupiny poslancov    NR SR na vyslovenie nedôvery ministrovi kultúry SR Františkovi Tóthovi.