Informácia o priebehu a výsledkoch  57. zasadnutia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov

V dňoch 10. 9. - 20. 12. 2002 sa v sídle Organizácie Spojených národov v New Yorku konala hlavná (jesenná) časť 57. zasadnutia Valného zhromaždenia OSN (57. VZ OSN).  Otvorenie 57. VZ OSN bolo sprevádzané prísnymi bezpečnostnými opatreniami, ktoré boli prijaté vládou USA po teroristickom útoku z 11. septembra 2001. Dňa 11. 9. 2002 sa uskutočnil spomienkový obrad k 1. výročiu tragických udalostí pri pamätníku obetiam útoku na World Trade Center.  

	Za predsedu 57. VZ OSN bol dňa 8.7. 2002 aklamáciou zvolený Jan Kavan            (vtedajší podpredseda vlády ČR a minister zahraničných vecí). Jeho kandidatúru predložila Východoeurópska regionálna skupina (VERS). Voľby sa uskutočnili na základe zmien pravidiel 30, 31 a 99 Rokovacieho poriadku VZ OSN, ktoré stanovujú novú procedurálnu zásadu vo vzťahu k voľbe predsedu, podpredsedov a predsedov výborov v predstihu minimálne 3 mesiace pred otvorením nasledujúceho VZ OSN. Voľby predsedu 57. VZ OSN sa uskutočnili výnimočne v termíne kratšom ako 3 mesiace. 

Za predsedov šiestich hlavných výborov boli aklamáciou zvolení: v 1.výbore (pre odzbrojenie a medzinárodnú bezpečnosť) M. Semakula Kiwanuka - Uganda, v 2.výbore (hospodársko-finančný)      M. A. Suazo Fernandez - Honduras, v 3.výbore (sociálny, humanitárny a kultúrny) Ch. Wenaweser - Lichtenštajnsko, v 4.výbore (osobitný politický a dekolonizačný) G. Maitland – JAR, v 5.výbore (administratívny a rozpočtový) M. R. Sharma – Nepál a v 6.výbore (právny) A. Prandler – Maďarsko.  	 
Predseda 57. VZ OSN vo svojom úvodnom prejave pozitívne zhodnotil pôsobenie svojho predchodcu a načrtol zameranie práce a priority svojho pôsobenia vo funkcii – boj proti medzinárodnému terorizmu, boj proti HIV/AIDS, prevencia konfliktov, ako aj odstránenie chudoby. Poukázal na potrebu zefektívniť metódy práce a agendu VZ. Ako predseda otvorenej pracovnej skupiny pre reformu BR OSN prisľúbil venovať pozornosť i tejto dôležitej otázke.                          

Počas prvého dňa 57. VZ OSN prijalo rezolúciu, na základe ktorej sa Švajčiarsko stalo                   190. členským štátom OSN. Dňa 27. 9. 2002 bola v pléne 57. VZ OSN prijatá ďalšia rezolúcia, ktorou bol za 191. člena OSN prijatý Východný Timor pod oficiálnym názvom Timor-Leste.

V dňoch 15. – 16. 9. 2002 sa uskutočnila schôdza VZ OSN na vysokej úrovni venovaná Novému partnerstvu pre rozvoj Afriky (NEPAD). Medzi hlavné ciele tejto iniciatívy predstaviteľov afrických krajín patrí urýchlenie rastu a trvalo udržateľného rozvoja na africkom kontinente, odstránenie chudoby a zastavenie marginalizácie Afriky v procese globalizácie.  Vyústením série stretnutí k riešeniu otázky vzťahu medzi NEPAD a medzinárodným spoločenstvom  bolo prijatie rezolúcie o záverečnom vyhodnotení UN-NADAF (Novej agendy OSN pre rozvoj Afriky na 90. roky) a podpore NEPAD počas 43. plenárnej schôdze                  57. VZ OSN. Výhodou NEPAD oproti predchádzajúcemu UN-NADAF je jeho vytvorenie a spravovanie výlučne africkými krajinami. Africké krajiny by mali byť partnermi medzinárodných organizácií pri príprave a implementácii rozvojových programov. NEPAD obsahuje záväzok afrických lídrov budovať demokratické princípy, rešpektovať ľudské práva a zabezpečiť trvalo udržateľný hospodársky rozvoj. 

Program 57. VZ OSN obsahuje 168 bodov, ktoré sa týkajú medzinárodného mieru a bezpečnosti, regionálnych konfliktov, odzbrojenia, ľudských práv, medzinárodno-právnych, hospodárskych, sociálnych, environmentálnych, humanitárnych a iných otázok. Rokovania k jednotlivým bodom programu sa uskutočnili v pléne VZ a v šiestich výboroch. 

Plénum 57. VZ OSN zvolilo:
A/ 5 nestálych členov Bezpečnostnej rady OSN na roky 2003-04: Nemecko, Španielsko, Pakistan, Angola a Chile. 
B/ 18 členov Hospodárskej a sociálnej rady OSN na  obdobie 2003-2005: Azerbajdžan,  Grécko, Nemecko, Francúsko, Írsko, Portugalsko, Saudská Arábia, Japonsko, Malajzia, Nikaragua, Ekvádor, Jamajka, Kuba, Benin, Keňa, Kongo, Mozambik a Senegal. 
C/ 5 sudcov Medzinárodného súdneho dvora na obdobie 2003-2012: Hisashi Owada  (Japonsko), Shi Jiuzong (Čína), Peter Tomka (SR), Abdul Koroma (Sierra Leone) a               Bruno Simma (Nemecko).

Voľby do Medzinárodného súdneho dvora sa uskutočnili 21. 10. 2002. Predpokladalo sa, že najintenzívnejší súboj sa odohrá medzi dvoma silnými kandidátmi zo západnej Európy – Brunom Simmom (Nemecko) a Hansom Corellom (Švédsko). Požadovanú väčšinu získali hneď v prvom kole v oboch orgánoch (VZ aj BR): Shi Jiuyong (Čína), Abdul Koroma (Sierra Leone), Hisashi Owada (Japonsko), Bruno Simma (Nemecko) a Peter Tomka (SR). Kandidát SR získal vo Valnom zhromaždení 149 hlasov pri požadovanej väčšine 96 hlasov a v Bezpečnostnej rade      12 hlasov pri požadovanej väčšine 8 hlasov. SR hlasovala v súlade so svojimi záväzkami za všetkých zvolených kandidátov.

Hlavnými témami počas zasadnutia jesennej časti 57. VZ OSN boli otázky spojené s reformou BR OSN a OSN. Predstavitelia členských štátov sa aj na tohtoročnom zasadnutí VZ spoločne zhodli v názore, že reforma štruktúry a metód práce BR OSN je nevyhnutná a neodkladná. Hlavným cieľom reformy BR je, aby sa jej činnosť stala demokratickejšou, transparentnejšou a efektívnejšou. Takmer všetky delegácie, s výnimkou stálych členov BR (skupiny P5), privítali čiastočné, alebo úplné zrušenie práva veta. Bola konštatovaná urgentná potreba dosiahnutia aspoň čiastkového posunu v niektorej z naliehavých súčastí reformy,                  napr. v počte členov rozšírenej BR OSN. V roku 2003 uplynie 10 rokov od ustanovenia Pracovnej skupiny na reformu BR OSN, čo by malo byť výzvou k zamysleniu sa nad možnosťami dosiahnutia kompromisu v niektorej z príslušných otázok. 

Východiskom rokovaní k problematike reformy OSN bola Správa GT OSN o reforme organizácie, ktorá bola predkladaná do pléna 57. VZ OSN v mesiaci október. Obsahuje viaceré pragmatické návrhy. V otázke priorít OSN správa navrhuje sústrediť sa na aktivity spojené s napĺňaním cieľov Miléniovej deklarácie a upustiť od aktivít, ktoré už nie sú relevantné. Navrhuje zlepšiť činnosť v oblasti ľudských práv a verejných informácií. V správe sa ďalej uvádza, že je potrebné znížiť počet schôdzí a požiadaviek adresovaných GT na vypracovanie rôznych správ, s cieľom zabrániť zdvojeným aktivitám. Zmeny sa týkajú aj systému plánovania a rozpočtových pravidiel, ako aj zlepšenia práce zamestnancov Sekretariátu OSN po technickej a odbornej stránke. Taktiež by mal byť prehodnotený vzťah OSN a občianskych združení. 

Správa BR OSN  hodnotí činnosť BR OSN za uplynulé obdobie (16.6.2001 - 31.7.2002) predovšetkým v oblasti mierových operácií a boja proti terorizmu. Vedúci delegácií konštatovali výrazné zlepšenie zamerania činnosti BR OSN. Pozitívne bola hodnotená činnosť v Afrike          (v Sierra Leone, Etiópii-Eritrei, Kongu a Angole, menej však napr. v Burundi, Somálsku a Sudáne). V pozitívnom svetle bolo predstavené aj pôsobenie OSN vo Východnom Timore a Afganistane. Viacerí predstavitelia boli naopak znepokojení neúspechom BR OSN v otázke Blízkeho východu. 

Na základe uznesenia vlády Slovenskej republiky č. 842/2002 zo 7. augusta 2002 sa               na 57. zasadnutí VZ OSN zúčastnila delegácia SR vedená ministrom zahraničných vecí SR               E. Kukanom. Minister zahraničných vecí absolvoval pracovné stretnutia s predsedom                       57. VZ OSN J. Kavanom a GT OSN K. Annanom. Na stretnutí s J. Kavanom sa obaja partneri venovali najmä otázkam reformy a zefektívnenia práce VZ OSN a dotkli sa aj otázky reformy BR OSN. Minister Kukan vyjadril pripravenosť Slovenskej republiky napomôcť snahám revitalizovať VZ OSN. 

Počas stretnutia s GT OSN K. Annanom, minister Kukan informoval partnera                          o zahraničnopolitických prioritách vlády SR, ktorými sú integrácia do NATO a EÚ. Ďalej informoval o pôsobení slovenských jednotiek v rámci mierových misií OSN. K. Annan ocenil pôsobenie SR ako aktívneho a zodpovedného člena svetového spoločenstva. Obaja predstavitelia diskutovali aj o situácii na Balkáne a Blízkom východe, predovšetkým v súvislosti s irackou krízou. K. Annan ocenil pôsobenie E. Kukana ako osobitného splnomocnenca GT OSN pre Balkán.

V rámci všeobecnej rozpravy 57. zasadnutia VZ OSN vystúpil minister E. Kukan              19. 9. 2002 s prejavom, v ktorom prezentoval postoj k viacerým významným otázkam medzinárodného diania. V prvej časti prejavu sa minister Kukan venoval otázkam boja proti terorizmu a vyzdvihol úlohu, ktorú zohráva OSN v úsilí medzinárodného spoločenstva čeliť tejto globálnej hrozbe. Pripomenul, že SR je zmluvnou stranou všetkých 12 globálnych dohovorov o potláčaní terorizmu. E. Kukan sa v prejave ďalej venoval úlohe OSN pri obnove Afganistanu, problematike odzbrojenia, aktivitám na udržanie mieru, realizácii cieľov miléniovej deklarácie,              ako aj záverom Svetového summitu o trvalo udržateľnom rozvoji v Johannesburgu. Minister Kukan vzdal úctu príslušníkom mierových misií, ktorí v službách OSN položili svoje životy              (boli medzi nimi aj štyria občania SR). Za spoločnú zodpovednosť medzinárodného spoločenstva označil dosiahnutie komplexného mierového riešenia izraelsko – palestínskeho konfliktu a existenciu dvoch nezávislých štátov žijúcich vedľa seba v mieri, vzájomnom rešpekte a v rámci bezpečných a uznaných hraníc. Minister vo svojom prejave vyjadril podporu SR Medzinárodnému súdnemu dvoru, ostatným medzinárodným súdnym orgánom OSN, ako aj novovzniknutému Medzinárodnému trestnému súdu. 

Charakteristika všeobecnej rozpravy 57. VZ OSN

	Všeobecná rozprava 57. VZ OSN sa uskutočnila v dňoch 12. - 15. a 17. - 20. 9. 2002. Predstavovala tradičný úvodný segment na najvyššej úrovni, ktorý otvára hlavnú časť zasadnutí VZ OSN. V tomto roku sa do rozpravy zapísalo 189 krajín, z toho 47 hláv štátov alebo vlád. Významnou bola účasť Švajčiarska, ktoré sa po svojom prijatí do OSN zúčastnilo rozpravy             po prvýkrát ako riadny člen. Rozpravu viedol predseda 57. VZ OSN J. Kavan. 

	Prejavy vystupujúcich v rozprave boli venované otázkam, ktoré ovplyvňovali život medzinárodného spoločenstva v roku vyplnenom 56. VZ OSN. Ako témy hlavného záujmu sa jasne vyprofilovali – 1. predchádzanie a boj proti terorizmu v jeho najširšom kontexte; 2. napätie       v súvislosti so situáciou v Iraku a na Blízkom východe; 3. rozvojová agenda v nadväznosti                na význam a intenzitu priebehu tematických konferencií a summitov a 4. úloha a podoba OSN v rýchlo sa vyvíjajúcom a globalizujúcom prostredí.  

1. Terorizmus 
	
	Vystúpenia rečníkov boli v znamení prvého výročia teroristických útokov proti USA a ich jednomyseľného a kategorického odsúdenia. Diskusia však v porovnaní s minulým rokom pokročila ďalej a zákonite reflektovala teraz už jednoročný vývoj po 11. septembri, ako aj podoby, ktorými sa premietol do jednotlivých regionálnych a globálnych otázok. V globálnej rovine išlo hlavne o momenty ako potreba posilňovania medzinárodnej protiteroristickej koalície, globalizačné trendy, ich negatíva a pozitíva pri boji s terorizmom, hospodársko - rozvojové problémy a politický a ľudskoprávny útlak v rôznych častiach sveta ako skutočné podhubie              pre rast extrémizmu. V regionálnej rovine to bol najmä problém extrémizmu, ako motoru                pre vyostrovanie napätia a bránenie skutočnému mierovému procesu (napr. Blízky východ a Kašmír).

Vystupujúci pozitívne hodnotili prácu Protiteroristického výboru BR OSN (CTC)                    v kontexte rezolúcie BR OSN č. 1373 (2001). Dotkli sa tiež agendy  odzbrojenia a kontroly zbrojenia, hlavne nešírenia zbraní hromadného ničenia, ktorej  konsolidácia a progres bude                   v prospech zabraňovania najobávanejším možným formám terorizmu. Odznela široká podpora hospodárskej a politickej obnove Afganistanu, vyhliadky pre ktorú umožnila zmena režimu                   v krajine. Podčiarknutá bola potreba pokračujúcej sústredenej podpory novej afgánskej vláde,               od životaschopnosti ktorej závisí, aby v krajine nenastal regres a opätovne sa nestala útočiskom pre extrémistické živly. Objavili sa však aj obavy, najmä zo strany niektorých predstaviteľov  arabského sveta, z manipulovania boja proti terorizmu a prepájania problému na arabský svet.                     

	2. Regionálne ohniská 
	
	Otázkou v popredí bolo stupňujúce sa napätie okolo Iraku.  Komentáre v rozprave poskytli spektrum názorov na riešenie situácie. Nikto (ani USA) nespochybnili, že pri riešení problému, resp. v počiatočnej fáze procesu, nemôže byť obídená OSN a jej Bezpečnostná rada. Táto organizácia má potrebnú legitimitu. Nedodržanie rezolúcií BR OSN Irakom je výzvou pre autoritu BR OSN. V ďalšej konkretizácii stanovísk k riešeniu problému boli badateľné odlišnosti    v súlade so známymi postojmi jednotlivých táborov. Najmä väčšina západných krajín pripustila možnosť použitia iných prostriedkov, ak sa Irak nepodriadi rezolúciám BR OSN. Arabské krajiny a z časti aj krajiny Hnutia nezúčastnených (HN) však kategoricky odmietali akúkoľvek silovú akciu proti Iraku a poukazovali  na široké destabilizačné dopady takéhoto kroku. 

Citeľné boli aj rozdiely v otázke pohľadu na konečný cieľ stupňujúceho sa tlaku na Irak, resp. možnej akcie. Väčšina krajín ho videla v návrate inšpektorov a zabezpečení odzbrojenia Iraku. Na druhej strane to boli hlavne komentáre USA, ktoré potvrdili záujem, aby  boli rezolúcie BR naplnené. Komentáre v druhej časti rozpravy ovplyvnilo oznámenie rozhodnutia Iraku súhlasiť s návratom inšpektorov bez podmienok.  

Druhou dominantnou otázkou bol pokračujúci konflikt na Blízkom východe a palestínska otázka. Prevažná väčšina rečníkov jednotne zdôrazňovala naliehavosť dosiahnutia konečného mierového urovnania konfliktu čo možno najskôr a podporila víziu existencie dvoch nezávislých štátov, Izraela a Palestíny, žijúcich v rámci medzinárodne uznaných hraníc v mieri a bezpečnosti. Základ riešenia videli v realizácii rezolúcií BR OSN č. 242, 338 a 1397. Viaceré krajiny upozorňovali aj na zlú humanitárnu a ekonomickú situáciu palestínskeho obyvateľstva. Vystúpenia rečníkov z arabských krajín boli samozrejme podstatne tvrdšie v kritike Izraela a jeho praktík. V prejavoch mnohých krajín zaznievala aj podpora súčasnému veľmi aktívnemu diplomatickému úsiliu „kvarteta“ dosiahnuť mier v regióne.     

	3. Rozvojová agenda

	Vystupujúci vítali výsledky hlavných tematických konferencií a summitov OSN                       a zdôrazňovali potrebu dôslednej implementácie ich výsledkov. Niektoré krajiny EÚ sa prikláňali               k ukončeniu konania summitov v budúcnosti a k zameraniu pozornosti členských krajín OSN              na postupnú realizáciu príslušných akčných plánov. Počas všeobecnej rozpravy 57. VZ OSN prebehlo aj stretnutie na vysokej úrovni o podpore Nového partnerstva pre rozvoj Afriky (NEPAD). Akčný plán NEPAD sa opiera o princípy dobrého spravovania vecí verejných (uplatňovanie vlády zákona, boj proti korupcii, budovanie kapacít a dodržiavanie ľudských práv). Budúci úspech iniciatívy bude závisieť hlavne od schopnosti afrických krajín zapojiť                         do partnerstva miestnu občiansku spoločnosť a uplatňovať mechanizmus tzv. “rovnocenného vyhodnocovania” predstavujúceho plnenie vyššie uvedených princípov v praxi.

	4. Úloha OSN a význam multilateralizmu 
	
	Rečníci sa v rámci tejto témy zamerali hlavne na otázku podoby OSN a jej agendy, ak má organizácia aj naďalej efektívne vykonávať svoj mandát. Podporili reformné úsilie, ktoré odštartoval GT OSN K. Annan. Pre reformu sú stále platné princípy reprezentatívnosti a spravodlivejšieho rozhodovacieho procesu (BR OSN), posilňovania spolupráce medzi hlavnými orgánmi OSN (najmä medzi BR OSN, VZ OSN a  ECOSOC), komplementarita a efektivita v rámci širšieho systému OSN, dobrý manažment a finančná správa. 

V tomto roku sa rozprava držala trochu ďalej od konkrétnych návrhov na reformu jednotlivých orgánov. Poukazované bolo hlavne na trvajúcu platnosť princípov a pozitív multilateralizmu, častokrát v reakcii na obavy z vynárajúcich sa sklonov k unilateralizmu                    v medzinárodných záležitostiach. Zdôrazňovaná bola centrálna úloha posilnenej a rešpektovanej OSN, ako organizácie s legitímnym mandátom pre rozhodovanie o veciach všeobecného záujmu. 
	
Debata k princípom multilateralizmu sčasti presahovala aj do oblasti medzinárodno-právnej problematiky. Prítomné boli hlavne ohlasy na nedávne nadobudnutie platnosti Rímskeho štatútu Medzinárodného trestného súdu (ICC). Viaceré štáty, najmä zmluvné strany a podporovatelia ICC, poukazovali na význam vzniku súdu. V ich vystúpeniach dominovali aj názory na podporu uchovania integrity univerzálnej jurisdikcie založenej Rímskym štatútom ICC. 

	5. Iné
	
	Vo vystúpeniach krajín boli tradične prítomné aj ďalšie, viac parciálne otázky, podľa individuálnych priorít. Tieto boli venované hlavne otázkam boja proti chudobe, ekológii, odzbrojeniu, HIV/AIDS, migrácii, dialógu medzi civilizáciami, regionálnym otázkam, domácej politickej scéne a vlastným ambíciám v rámci systému OSN.     

Zhrnutie priebehu a výsledkov činnosti výborov 57. VZ OSN

1. výbor - odzbrojenie a medzinárodná bezpečnosť

Výbor pre odzbrojenie a medzinárodnú bezpečnosť 57. VZ OSN zasadal v dňoch 30. 9. - 1. 11. 2002 pod predsedníctvom ugandského veľvyslanca Semakula Kiwanuka. VERS mala zastúpenie v byre v osobe jedného z podpredsedov (Rumunsko). Výbor v rámci 17 bodov svojej agendy prijal 51 návrhov rezolúcií a 2 návrhy rozhodnutí, z toho 30 konsenzom. 1 návrh rezolúcie, k účinkom ochudobneného uránu v zbraniach predložený Irakom, v hlasovaní neschválil.
	
Priebeh a výsledky 1. výboru tento rok reflektovali najmä nedostatočný pokrok                       vo viacerých rovinách procesu odzbrojenia a kontroly zbrojenia. Mnohé tradične sporné rezolúcie boli výborom prijaté bez zásadných zmien v textoch alebo v rozložení pozícií členských štátov OSN oproti minulým rokom. Z tematického hľadiska ústredné miesto v práci výboru patrilo zbraniam hromadného ničenia (ZHN). V rámci nich bola hlavným predmetom diskusie jadrová problematika, ku ktorej bolo prijatých 16 návrhov rezolúcií a 1 návrh rozhodnutia. 

Významné boli dva nové návrhy rezolúcií v tejto oblasti: Znižovanie počtu nestrategických jadrových zbraní a Bilaterálne znižovanie počtov strategických jadrových zbraní a nový strategický rámec. Prvý návrh predložili štáty novej agendy pre jadrové odzbrojenie. V hlasovaní k nej sa väčšina západných štátov zdržala kvôli problémom s jej znením návrhu, ktorý po prvýkrát formálne otvára túto citlivú otázku na pôde výboru. Druhý návrh rezolúcie bol prijatý konsenzom. Spoločne ju predložili RF a USA, aby výbor privítal podpísanie „Moskovskej zmluvy“                  z 24. 5. 2002 (Zmluva o znížení počtu útočných strategických zbraní). Konsenzus sa však neobišiel bez komentárov hlavne z radu krajín Hnutia nezúčastnených, ktoré síce vítali Zmluvu, ale zároveň upozorňovali na jej nedostatok v podobe nezahrnutia prvku nezvratnosti, t.j. likvidácie hlavíc odmontovaných z nosičov. 

V rámci ZHN výbor prerokoval aj otázku chemických a biologických zbraní, ako aj otázku rakiet, ktorá je vo výbore stále viac diskutovaná najmä kvôli jej tesnej súvislosti                      s problematikou ZHN. Opätovne bola prijatá iránska rezolúcia Rakety, ktorá rozhoduje o vytvorení v poradí druhého panelu vládnych expertov, ktorí pripravia správu pre 59. VZ OSN.          V prvom paneli mala svojho zástupcu aj SR.  Novou rezolúciou na poli ZHN bola indická rezolúcia Opatrenia na zabránenie nadobudnutia ZHN teroristami, ktorá bola prijatá bez hlasovania.       

Na poli konvenčných zbraní dominovala problematika ručných a ľahkých zbraní (RĽZ),            v nadväznosti na výsledky Konferencie OSN v r. 2001 k nezákonnému obchodovaniu s RĽZ              vo všetkých aspektoch (výbor rozhodol o zvolaní prvej bienálnej schôdzky k operatívnemu hodnoteniu napĺňania akčného plánu konferencie v lete 2003 v New Yorku); problematika mín („Ottawský“ dohovor, /doplnený/ Protokol II  k Dohovoru o zákaze alebo obmedzení použitia niektorých konvenčných zbraní, ktoré môžu spôsobiť nadmerné utrpenie alebo mať nerozlišujúce účinky /CCW/) a otázka iných konvenčných zbraní v kontexte CCW. Dôležitým novým návrhom rezolúcie, ktorý výbor tento rok prijal, je holandský návrh „Národná legislatíva v oblasti transferu zbraní, vojenského materiálu, tovaru a technológie dvojakého použitia“. Presadzovanie návrhu nebolo bez komplikácií. K návrhu sa hlasovalo, aj keď nakoniec nikto nehlasoval proti textu ako celku.      

Výbor tiež prijal tradičné návrhy rezolúcií pre oblasť odzbrojovacej mašinérie: Konferencia o odzbrojení, Komisia OSN pre odzbrojenie, regionálne strediská OSN pre odzbrojenie. Prijal aj nový návrh rezolúcie z dielne HN – „Posilňovanie multilateralizmu v oblasti odzbrojenia a nešírenia.“ „Konkurenčný“ návrh rezolúcie k otázke predložil predseda výboru.            Pre nemožnosť dosiahnutia konsenzu bol nakoniec prinútený svoj návrh stiahnuť. 
	
Pre nasledujúce obdobie výbor rozhodol o vytvorení pracovnej skupiny pre posúdenie cieľov a programu práce 4. osobitného VZ OSN (pre otázky odzbrojenia) a skupiny vládnych expertov pre otázku vzťahu medzi odzbrojením a rozvojom, ktorí pripravia správu                       pre 59. VZ OSN.  

2. výbor – hospodársky a finančný

Hospodársky a finančný výbor prerokoval počas 57. zasadnutia VZ OSN otázky makroekonomickej politiky, medzinárodnej hospodárskej spolupráce, operačných aktivít OSN, životného prostredia a trvalo-udržateľného rozvoja. Novým bodom agendy bolo koordinované zabezpečenie implementácie konferencií a summitov OSN v hospodárskej a sociálnej oblasti. 

Všetkých 43 rezolúcií postúpených 2. výborom do pléna bolo prijatých konsenzom, až               na jednu tradičnú politickú rezolúciu (k zvrchovanosti palestínskeho národa nad jeho prírodnými zdrojmi). 

Priebeh zasadnutí 2. výboru bol ovplyvnený závermi Konferencie pre financovanie rozvoja (Monterrey, Mexiko, marec 2002) a Svetového summitu o trvalo udržateľnom rozvoji (Johannesburg, Južná Afrika, september 2002). Ťažisko rokovaní 2. výboru bolo prenesené              na zabezpečenie implementácie záverov týchto medzivládnych stretnutí na pôde OSN. 

EÚ, podporovaná USA, sa snažila o predloženie jedinej rezolúcie a jedinej správy              GT OSN k vyššie uvedeným makroekonomickým otázkam s cieľom zvýšiť efektívnosť práce              2. výboru. Avšak skupina rozvojových krajín G-77 v obave, že dôjde k zníženiu významu týchto partikulárnych tém, presadila predloženie jednotlivých rezolúcií. Definitívne vyriešenie tejto otázky sa nakoniec presunulo do práce novovytvorenej ad-hoc pracovnej skupiny VZ pre zabezpečenie integrovaného a koordinovaného pokračovania konferencií a summitov OSN v hospodárskej, sociálnej a v príbuzných oblastiach, ktorá sa začne stretávať pod vedením súčasného predsedu VZ začiatkom roku 2003. Predmetná pracovná skupina predloží odporúčania o spôsobe predkladania správ VZ, formáte a periodicite vyhodnocovania implementácie výsledkov hlavných konferencií a summitov OSN v hospodárskej, sociálnej a v príbuzných oblastiach (bude napr. odporúčať VZ vyhodnotenie jednotlivých konferencií po desiatich rokoch), ďalej o prepojení výsledkov konferencií s pracovným programom systému OSN a s národnými rozvojovými cieľmi a prioritami. 

Po náročných rokovaniach bola konsenzuálne dosiahnutá dohoda o vytvorení nového útvaru v Sekretariáte OSN, ktorý bude plniť analytickú a koordinačnú funkciu pri realizácii záverov monterejského konsenzu. Začiatkom roka 2003 príslušný útvar začne svoje aktivity prípravou dialógu na ministerskej úrovni o implementácii monterejského konsenzu, ktorý sa bude konať v sídle OSN v New Yorku koncom októbra 2003. 

Dôsledná realizácia Agendy 21 bude v zmysle Implementačného plánu Svetového summitu o trvalo udržateľnom rozvoji (WSSD) zabezpečovaná na pôde OSN prostredníctvom Komisie pre trvalo-udržateľný rozvoj (CSD). Rozhodnutie VZ o konaní organizačného stretnutia CSD v januári a riadneho stretnutia v apríli - máji 2003 je z pohľadu budúcnosti implementácie záverov WSSD kľúčové, nakoľko práve na týchto stretnutiach sa očakáva prijatie 5-ročného pracovného plánu CSD.

Rokovania o niektorých rezolúciách týkajúcich sa životného prostredia a trvalo udržateľného rozvoja mali zložitý priebeh. Išlo hlavne o rezolúcie týkajúce sa Dohovoru OSN o boji proti dezertifikácii, správy Riadiacej rady Programu OSN pre životné prostredie a ochrany globálnej klímy pre súčasné a budúce generácie. Počas prijímania rezolúcie o klimatických zmenách USA zdôraznili, že nebudú ratifikovať Kjótsky protokol a ani vyvíjať úsilie                    pre zabezpečenie vstupu tohto protokolu do platnosti. V zmysle predmetnej rezolúcie Kjótsky protokol ratifikovalo 97 krajín. 

Problematické bolo i prijímanie nových rezolúcií o ľudskej rozvojovej správe, vytvorení  globálnej kultúry o kybernetickej bezpečnosti a príspevkovom mechanizme pre operačné aktivity pre rozvoj systému OSN. Vyriešenie budúceho osudu príspevkovej konferencie pre operačné aktivity OSN bolo posunuté na ďalšie zasadnutie VZ. 

2. výbor rozhodol o konaní Medzinárodnej ministerskej konferencie o vnútrozemských a tranzitných rozvojových krajinách a donorských krajinách, ktorá sa bude konať v Alma-Ate (Kazachstan) v dňoch 28. - 29. 8. 2003 a taktiež o konaní medzinárodného stretnutia na vysokej úrovni k vyhodnoteniu implementácie Akčného programu pre trvalo udržateľný rozvoj malých ostrovných rozvojových štátov, ktoré sa bude konať na Mauríciu v roku 2004. 

3. výbor - sociálny, humanitárny a kultúrny

3. výbor 57. VZ OSN zasadal v termíne 30. 9. 2002 - 25. 11. 2002 a prijal 73 návrhov rezolúcií                         (SR bola spolupredkladateľom 17 návrhov) a viacero rozhodnutí. 

Počas diskusie k problematike týkajúcej sa prevencie kriminality a medzinárodnej kontroly drog bola zdôraznená potreba užšej spolupráce na regionálnej a globálnej úrovni. Poukázané bolo                    na prepojenie medzi organizovaným zločinom a terorizmom. Vyzdvihnutý bol Dohovor proti nadnárodnému organizovanému zločinu. Vyjadrená bola podpora vypracovaniu univerzálneho dohovoru proti korupcii. K problematike drog bolo konštatované prepojenie medzi chudobou a zvýšením produkcie a obchodovaním s narkotikami. 

V rámci prerokovania otázok týkajúcich sa sociálneho rozvoja bola zdôraznená potreba využiť  možností globalizácie na zlepšenie sociálnej situácie a odstránenie chudoby v rozvojových krajinách.  Tak ako po minulé roky, opakovane zaznela potreba skrátenia dlhového zaťaženia rozvojových krajín. 

V priebehu rozpravy k problematike pozdvihnutia žien bola zdôraznená nevyhnutnosť rovnoprávnosti pohlaví. Výbor sústredil svoju pozornosť na nevyhnutnosť zastúpenia žien v rozhodovacom procese a politickom živote. Odsúdil obchodovanie so ženami. Konsenzuálne bola prijatá rezolúcia „Opatrenia zamerané na odstránenie zločinov proti ženám páchaných v mene cti.“   

V rámci problematiky utečencov boli pozitívne hodnotené aktivity UNHCR, napr. v Afganistane, kde sa podarilo zabezpečiť návrat viac ako dvoch miliónov osôb. Bol potvrdený význam konceptu, ktorý by reflektoval súčasné potreby UNHCR. Pozitívny ohlas mali ďalšie dva koncepty Vysokého komisára  - tzv. „4R“ (repatriácia, reintegrácia, rehabilitácia a rekonštrukcia) a „Rozvoj prostredníctvom miestnej integrácie“. 

V diskusii týkajúcej sa práv dieťaťa dominovali otázky účasti detí v ozbrojených konfliktoch, sexuálneho zneužívania detí, obchodovania s deťmi, ich vzdelania, negatívneho vplyvu prehlbovania chudoby na presadzovanie a ochranu práv detí, HIV/AIDS a zdravotnej starostlivosti. 

Počas prerokovania otázok týkajúcich sa odstránenia rasizmu a rasovej diskriminácie spolu s právom národov na sebaurčenie bola zdôraznená nevyhnutnosť realizácie záverov Svetovej konferencie proti rasizmu. Delegáti arabských krajín poukázali na prejavy intolerancie  zamerané proti moslimom a Arabom pretrvávajúce od udalostí z 11. 9. 2001. Iné delegácie medzi zraniteľné skupiny zaradili tiež obyvateľov afrického kontinentu, domorodé obyvateľstvo a Rómov. 

Ako zvyčajne, najväčšia pozornosť výboru bola venovaná otázkam ľudských práv.              Vo vzťahu k realizácii ľudsko-právnych inštrumentov bola zdôraznená potreba zefektívnenia procesu predkladania a posudzovania správ o realizácii jednotlivých dohovorov. Za výrazný úspech možno pokladať prijatie textu opčného protokolu k Dohovoru proti mučeniu, ktorý bude otvorený na podpis 1. 1. 2003. Značná pozornosť bola venovaná situácii v oblasti ľudských práv v jednotlivých krajinách, pričom sa prízvukovala zodpovednosť každej krajiny za podporu a ochranu ľudských práv. Vzhľadom na skutočnosť, že ľudské práva nie sú výsadou každej konkrétnej krajiny, medzinárodné spoločenstvo musí zabezpečiť ich dodržiavanie. 

Diskusiu 3. výboru 57. VZ OSN možno hodnotiť ako pokojnú. S výnimkou niektorých rezolúcií boli všetky návrhy prijímané podľa plánu. V porovnaní s predchádzajúcimi rokmi sa objavili niektoré nové elementy, ako napr. rezolúcia „Pomoc a situácia palestínskych detí“. Ústredné témy diskusie však vo väčšine prípadov boli obdobné ako počas predchádzajúcich rokov. USA požiadali o hlasovanie k odsekom týkajúcim sa Medzinárodného trestného súdu, a to aj vo vzťahu k textom, ktoré boli počas predchádzajúcich VZ prijaté bez hlasovania.

4. 	výbor - osobitný politický a dekolonizačný výbor
	 
Osobitný politický a dekolonizačný výbor ukončil dňa 15. 11. 2002 svoju prácu počas jesennej časti 57. zasadnutia VZ OSN. Výbor na svojich 23 zasadnutiach konaných v dňoch              30. 9. - 15. 11. 2002 prerokoval celkovo 14 bodov agendy VZ OSN a prijal 24 návrhov rezolúcií a 3 rozhodnutia. 

Veľká časť práce výboru bola venovaná prerokovávaniu problematiky dekolonizácie. Výbor tradične posúdil politické, ekonomické a sociálne podmienky na nesamosprávnych územiach a vypočul si zástupcov týchto území. Komplexné posúdenie podmienok a problémov nesamosprávnych území je doložené prijatím 10 rezolúcií/rozhodnutí k tejto otázke. Výbor v nich okrem iného obnovil svoju výzvu spravujúcim mocnostiam spolupracovať s Osobitným výborom pre posúdenie stavu realizácie Deklarácie o udelení nezávislosti koloniálnym krajinám a národom. Texty posudzovaných rezolúcií vychádzajú z textov prijatých 56. VZ OSN a nezaznamenali výrazné zmeny. 

Druhým rozsiahlejším okruhom otázok, ktorý výbor posudzoval boli izraelské praktiky ovplyvňujúce ľudské práva palestínskeho a ostatného arabského obyvateľstva na okupovaných územiach (bod 77) a práca Agentúry OSN na pomoc palestínskym utečencom                                   na Blízkom východe (bod 76). Celkovo bolo k týmto dvom bodom prijatých tradičných                    12 rezolúcií. Ich počet sa aj napriek úsiliu EÚ nepodarilo zredukovať. Texty niektorých rezolúcií, najmä k izraelským praktikám obsahujú čiastočne pozmenený jazyk a dôraznejšie kritizujú a odsudzujú Izrael. Výsledné texty návrhov rezolúcií sú výstupom zložitých a dlhých rokovaní medzi palestínskou delegáciou a EÚ, ktoré boli aj príčinou posunu v plánovanom ukončení práce výboru. EÚ sa do návrhov viacerých rezolúcií podarilo presadiť vyváženejšie formulácie a udržať jednotný postoj všetkých svojich členov. Rezolúcie boli prijaté rovnakými hlasovacími vzorcami a nebol zaznamenaný posun v stanoviskách skupín krajín oproti predchádzajúcemu roku. 

Komplexne boli tiež posúdené otázky mierových operácií. Námestník GT OSN pre mierové operácie J. M. Guéhenno odporučil zmeniť orientáciu diskusie od reformy Odboru pre mierové operácie (DPKO) k samotnej otázke mierových misií a načrtol 5 priorít, ktoré by mali byť podrobnejšie posúdené na najbližšom zasadnutí Osobitného výboru pre mierové operácie vo februári a marci 2003. SR vystúpila v rámci tohto bodu so samostatným prejavom, v ktorom potvrdila záväzok SR v tejto oblasti aktivít OSN a pripomenula aktívnu účasť SR vo viacerých mierových misiách OSN. Výbor tiež prijal rezolúciu, ktorou bol 29. máj vyhlásený za Medzinárodný deň príslušníkov mierových misií OSN. Členské krajiny by si mali tento deň pripomínať vhodnou formou. 

4. výbor prerokoval aj bod týkajúci sa mierového využívania kozmu, kde výbor odsúhlasil odporúčania pracovnej skupiny právneho podvýboru a Výboru pre mierové využívanie kozmického priestoru (COPUOS). Okrem iného odporučil odsúhlasiť prijatie Alžírska za člena COPUOSu. 4. výbor ďalej posudzoval otázky týkajúce sa informácií a práce Odboru OSN pre verejné informácie. Prerokovaná bola aj správa Vedeckého výboru OSN pre posúdenie účinkov rádioaktívneho žiarenia.

5. výbor - administratívny a rozpočtový
 	
Administratívny a rozpočtový výbor prerokoval počas hlavnej časti 57. zasadnutia                VZ OSN 21 programových bodov a jednomyseľne odporučil VZ na schválenie 48 rezolúcií a rozhodnutí. Záverečné správy 5. výboru 57. VZ OSN boli schválené 20. 12. 2002.

Jedným z najdôležitejších bodov bol Programový rozpočet na dvojročnicu 2002 – 2003. Rozpočet bol  navŕšený o 191 550 900 USD na základe revidovaných odhadov GT OSN a rozpočtových dopadov rezolúcií prijatých v iných hlavných výboroch. Upravený rozpočet na rok 2003 sa rovná 1 606 290 850 USD. Od členských štátov sa podľa platnej príspevkovej škály          (rez. č. 55/235 z 23. 12. 2000) na členských príspevkoch vyberie 1 364 801 302 USD. Rozdiel tvorí tzv. „staff assessment“ vo výške 204 230 264 USD  (v OSN daň z príjmu zamestnancov, ktorá sa vracia členským štátom podľa platnej príspevkovej škály) a suma 37 259 284 USD bude hradená z iných zdrojov. Príjmová časť rozpočtu sa zvýši o 4 393 500  USD. Vysoké navŕšenie rozpočtu si vyžiadalo hlavne 19 zvláštnych politických misií, odporúčania ICSC v oblasti zvýšenia platov zamestnancov v systéme OSN, boj s medzinárodným terorizmom, zlepšenie bezpečnostných opatrení v OSN a rekonštrukcia OSN. Celková výška rozpočtu na dvojročnicu 2002 – 2003 sa tak vyšplhala na historickú úroveň 2 890 818 700 USD.

Rezolúciou k príspevkovej škále na rozdelenie nákladov OSN VZ rozhodlo o výške príspevkov  nových členov OSN. Švajčiarsko sa bude podieľať na rozpočte 1,247 % a Východný Timor 0,001 % v rámci dvojročnice 2002 – 2003. VZ tiež vyhovelo žiadosti Argentíny o ad hoc zníženie príspevku na 0,969 % a Afganistanu na 0,001 % na rok 2003. Ide o výnimku, ktorú tvoria prípady, kedy sa schopnosť členského štátu platiť výrazne zníži. Vzhľadom na zaradenie Švajčiarska do príspevkovej škály nebude mať nečakané zníženie príspevkov dvoch štátov v tomto prípade negatívny dopad na ostatné príspevky v podobe ich nežiadúceho zvýšenia.         Po zaradení Švajčiarska do príspevkovej stupnice sa percentuálny podiel štátov do rozpočtu OSN dokonca mierne znížil (SR z 0,043 % na 0,04254 %). Ide však o výnimočný prípad a predmetná rezolúcia upozorňuje, že ad hoc zníženie príspevkov dvoch členských krajín nebude považované za precedens a žiada Príspevkový výbor, aby vypracoval presné kritériá pre upravovanie stupnice.  Túto požiadavku zdôraznila aj EÚ (v mene asociovaných krajín vrátane SR) počas vysvetlenia hlasovania pri prijímaní rezolúcie v pléne VZ OSN. (Pozn.: o zníženie svojho príspevku prekvapivo zažiadalo aj Poľsko. Jeho argumentáciou sa bude Príspevkový výbor zaoberať až na svojom budúcoročnom zasadnutí vzhľadom na neskoré podanie žiadosti).

Najočakávanejším výstupom práce 5. výboru bolo prijatie rezolúcie týkajúcej sa rekonštrukcie a obnovy priestorov v centrále OSN v New Yorku. Súčasné priestory sú zastaralé, priestorovo nevyhovujúce a nespĺňajú základné bezpečnostné podmienky, čím predstavujú veľké riziko pre zamestnancov, delegátov a návštevníkov OSN. Výška projektu (Capital Master Plan - CMP) sa odhaduje na 1,05 miliardy USD s toleranciou 10 percent. V prípade, že na 58. zasadnutí VZ OSN  rozhodne schváliť ďalšie varianty rekonštrukcie, rozpočet projektu sa môže zvýšiť               až o 144 miliónov USD. Začiatok projektu je naplánovaný na október 2004 v trvaní 5 rokov. Mesto New York ponúklo pozemok na výstavbu novej budovy na 42. ulici a predpokladá sa získanie bezúročnej pôžičky od vlády USA. 5. výbor navrhol VZ OSN vytvorenie zvláštneho účtu                pre projekt a schválil 25,5 miliónov USD v rámci prebiehajúcej dvojročnice na projekty a dizajnérske práce. Rezolúcia tiež umožňuje GT OSN vstupovať do záväzkov v oblasti projektovania a prípravných konštrukčných služieb až do výšky 26 miliónov USD z rozpočtu dvojročnice 2004 - 2005.
S platnosťou od 1. 1. 2003 VZ OSN schválilo revíziu platov zamestnancov vo vyšších platových triedach (P3 až D5) v priemere o 2,2 percenta. Ďalším prehodnocovaním platov sa bude 5. výbor zaoberať na 62. zasadnutí VZ OSN.
	
V rámci bodu Programové plánovanie výbor prijal rezolúciu upravujúcu strednodobý plán na roky 2002 – 2005. Zmeny vyplývajú primárne z dokumentov ako rezolúcia o boji s medzinárodným terorizmom, Miléniová deklarácia, Akčný program konferencie OSN k ľahkým ručným zbraniam a z implementácie odporúčaní Panelu pre mierové operácie. V rezolúcii VZ OSN žiada GT OSN, aby prostredníctvom Výboru pre program a koordináciu (CPC) predložil       na 58. zasadnutí VZ OSN návrhy zmien v strednodobom pláne týkajúce sa ekonomických a sociálnych záležitostí reflektujúcich výsledky Medzinárodnej konferencie o financovaní rozvoja a Svetového summitu o trvalo udržateľnom rozvoji. 

5. výbor odporučil GT OSN pripraviť predbežný návrh rozpočtu na dvojročnicu 2004 – 2005 vo výške 2 ,876 miliardy USD.

Na návrh 5. výboru 57. VZ OSN ďalej schválilo:

•	Navŕšenie rozpočtu Medzinárodného trestného tribunálu (MTT) pre bývalú Juhosláviu o 13 727 500 USD a rozpočtu MTT pre Rwandu o 4 657 600 USD.

•	Rozpočtové dopady (PBI) rezolúcii schválených v iných hlavných výboroch s dopadom       na rozpočet 2002 – 2003 vo výške 13 443 800 USD: verifikačná misia v Guatemale, mierový proces v Strednej Amerike, situácia v oblasti ľudských práv v Mjanmarsku.

•	Rozpočtové dopady rezolúcií (PBI) schválených v iných hlavných výboroch v celkovej výške 1 240 000 USD financované zo záložného fondu (Contingency Fund):                          1/ Revidované odhady rezolúcií a rozhodnutí prijatých Hospodárskou a sociálnou radou (ECOSOC) na jej substantívnych zasadaniach  v    priebehu  roka  2002:  44  700  USD, 2/ Medzinárodný inštitút pre pozdvihnutie žien (INSTRAW): 250 000 USD a ďalších 250 
	    tisíc bude zálohovaných pre prípadné budúce potreby inštitútu, 
	3/ Permanentné fórum pre pôvodné obyvateľstvo: 455 800 USD, 
	4/ Posilnenie Sekretariátu na boj s medzinárodným terorizmom: 286 500 USD a 
	5/ Posilnenie Sekretariátu pre follow-up k záverom medzinárodnej konferencie pre 
	financovanie rozvoja: 203 200 USD. Po vyčerpaní týchto prostriedkov zostane                    na záložnom účte 31 200 USD.

•	Navŕšenie rozpočtu misie OSN v Sierra Leone (UNAMSIL) o ďalších 90 miliónov USD oproti požadovaným 100 mil. USD na obdobie od 1. 7. 2002 do 30. 6. 2003. 

•	Venovanie časti majetku misie UNMIBH v Bosne a Hercegovine vláde Bosny a Hercegoviny. Ide hlavne o ľahké vozidlá a kancelársku techniku v inventárnej hodnote 7,1 mil. USD.

•	Revidovaný kalendár konferencií na roky 2002 – 2003, ktorý predložil                             Výbor pre konferencie.

•	Rezolúcie týkajúce sa zložiek kontrolného systému Organizácie (Spoločná inšpekčná jednotka, Rada Audítorov a Kontrolný úrad - OIOS).

5. výbor bude vo svojej práci pokračovať počas dvoch obnovených zasadnutí, ktoré sa uskutočnia v termíne 3. - 8. 4. a 5. - 30. 5. 2003. Vo februári 2003 budú pokračovať neformálne konzultácie k otázke plánu konferencií.

6. výbor - právny
	 
	Právny výbor 57. VZ OSN zasadal v dňoch 23. 9. - 7. 11. 2002. Predsedom výboru bol bývalý maďarský právny poradca MZV Árpád Prandler. Podpredsednícke miesta obsadili Peru, Švajčiarsko a Japonsko. Spravodajcom výboru bol predstaviteľ Maroka.

	Počas celkovo 28 schôdzí v rámci prerokovania 16 bodov bolo prijatých 19 návrhov rezolúcií a 2 návrhy procedurálnych rozhodnutí. Všetky návrhy boli prijaté konsenzom                    (do poslednej chvíle sa predpokladalo hlasovanie k návrhom rezolúcií o klonovaní, ktoré nakoniec vyústilo do prijatia konsenzuálneho procedurálneho rozhodnutia). Návrhy rezolúcií a rozhodnutí boli schválené plénom VZ OSN dňa 19. 11. 2001. Najväčšia pozornosť bola tento rok venovaná práve problematike klonovania a už tradične terorizmu a správe Komisie pre medzinárodné právo.

	Návrh rezolúcie k opatreniam na odstránenie medzinárodného terorizmu (dokument OSN č. A/C.6/57/L.22 ústne pozmenený) je založený na minuloročnom texte, ktorý sa tiež podarilo prijať konsenzom. Tohoročný text obsahuje referencie na najnovšie teroristické útoky na Bali a v Moskve. V rámci prerokovania tohto bodu sa uskutočnilo krátke zasadnutie Pracovnej skupiny pre terorizmus v dňoch 15. - 16. 10. 2002. V rámci tohto zasadnutia sa uskutočnil ďalší z radov pokusov nájsť kompromisné formulácie ustanovení návrhu uceleného Dohovoru proti terorizmu a návrhu Dohovoru proti činom jadrového terorizmu. Tak, ako sa všeobecne očakávalo, počas neformálnych konzultácií sa pozície jednotlivých strán nijako nezblížili.

	Rezolúcia dôrazne odmieta všetky činy, metódy a praktiky terorizmu. Vyzýva                       na ratifikáciu všetkých protiteroristických zmluvných dokumentov a ich plnú implementáciu. Dôraz kladie na spoluprácu jednotlivých štátov v boji proti terorizmu. Rezolúcia opätovne obnovuje mandát Ad hoc výboru pre terorizmus, ktorý má v prvom rade prioritne pokračovať v práci na príprave uceleného dohovoru proti terorizmu, ďalej má vyriešiť zostávajúce otázky týkajúce sa návrhu medzinárodného dohovoru o potláčaní činov jadrového terorizmu a ponechať vo svojej agende aj otázku zvolania medzinárodnej konferencie k otázkam medzinárodného terorizmu. Zasadnutie Ad hoc výboru sa uskutoční 31. 3. - 2. 4. 2003 v sídle OSN v New Yorku. Práce na týchto dokumentoch majú v prípade potreby pokračovať vo forme pracovnej skupiny            6. výboru 58. VZ OSN.

	6. výbor vzal na vedomie správu Komisie OSN pre medzinárodné právo (KMP) z jej 54. zasadnutia a zároveň rozhodol o termínoch zasadnutia KMP v roku 2003 v Ženeve                     (I. časť: 5. máj - 6. jún; II. časť: 7. júl - 8. august). Tohtoročné zasadnutie KMP bolo prvé v rámci novej päťročnice a prvé po ukončení práce na návrhoch článkov o zodpovednosti štátov a preventívnej časti zodpovednosti za činy, ktoré nie sú zakázané medzinárodným právom. Najväčšia pozornosť pri prerokovaní správy bola venovaná diplomatickej ochrane a výhradám k zmluvám, okrajovo sa spomínali jednostranné akty štátov. Okrem toho boli v pozornosti aj nové témy, ktoré komisia indikovala ako tie, ktorými sa bude venovať v budúcnosti. Ide najmä o zodpovednosť medzinárodných organizácií, fragmentáciu medzinárodného práva a spoločné prírodné zdroje.

	Výbor, keďže sa nepodarilo dosiahnuť kompromis o Medzinárodnom dohovore proti reprodukčnému klonovaniu ľudských bytostí, prijal len procedurálne rozhodnutie, ktorým celú problematiku odložil na budúcoročné VZ OSN. Výbor sa tak vyhol hlasovaniu o dvoch konkurenčných návrhoch rezolúcií, a to aj s prihliadnutím na fakt, že žiadna rezolúcia nemala absolútnu podporu. Odloženie problematiky znamená, že na jar sa neuskutoční zasadnutie ad hoc výboru.

	V rámci zasadnutia 6. výboru sa uskutočnilo dvojdňové zasadnutie právnych poradcov MZV členských krajín. Okrem toho si 6. výbor vypočul správu predsedu MSD G. Guillaumea zameranú na aspekty medzinárodného environmentálneho práva a ľudských práv v judikatúre súdu. Výbor sa na neformálnej i formálnej schôdzi zaoberal aj pripravovaným zlúčením všetkých konferenčných služieb pod odbor OSN pre záležitosti VZ. V praxi by to znamenalo, že by konferenčné služby 6. výboru už neboli poskytované kodifikačným oddelením OSN, ale práve odborom pre záležitosti VZ. Táto navrhovaná zmena vzbudila vo výbore živú diskusiu a obavy z možných dôsledkov na efektívnu prácu výboru. Diskusia na túto tému bude pokračovať                v 5. výbore.

Zhrnutie pôsobenia delegácie SR na 57. zasadnutí VZ OSN

Delegácia Slovenskej republiky na 57. VZ OSN postupovala v súlade so smernicou, ktorú schválila vláda Slovenskej republiky uznesením č. 842/2002 dňa 7. 8. 2002.

Minister zahraničných vecí uskutočnil pracovné rokovania s predsedom 57. VZ OSN              J. Kavanom a GT OSN K. Annanom. Hlavnou témou rokovania E. Kukana s J. Kavanom  bola otázka reformy a revitalizácie VZ OSN a BR OSN. Partneri sa zhodli, že oba procesy predstavujú súbor náročných úloh, ktoré si vyžadujú systematickú prácu a úsilie. Na stretnutí s GT OSN              K. Annanom, minister E. Kukan informoval o aktívnej účasti SR v mierových operáciách OSN, ktorá sa za posledné obdobie výrazne zvýšila. Pripomenul, že Slovenská republika                            je zodpovedným a aktívnym členom OSN.

Dňa 21.10.2002 bol kandidát SR (Dr. P. Tomka) zvolený za sudcu Medzinárodného súdneho dvora na deväťročné funkčné obdobie. Kandidát SR získal vo Valnom zhromaždení             149 hlasov pri požadovanej väčšine 96 hlasov a v Bezpečnostnej rade 12 hlasov pri požadovanej väčšine 8 hlasov. Od roku 1946, keď začal Medzinárodný súdny dvor pôsobiť, bol po prvýkrát zvolený sudca zo Slovenskej republiky.

Delegácia SR sa aktívne zúčastňovala na rokovaniach pléna 57. zasadnutia VZ OSN, ako aj jeho jednotlivých výborov. Okrem vystúpenia ministra zahraničných vecí vo všeobecnej rozprave sa prezentovala ďalšími 6 vystúpeniami v pléne a vo výboroch. Predstaviteľ SR                (A. Droba) bol zvolený za spravodajcu Osobitného politického a dekolonizačného výboru                (4. výbor). Pri prerokovávaní jednotlivých bodov delegácia SR aktívne spolupracovala s EÚ.             Na základe ponúk Dánska, ako predsedníckej krajiny EÚ, sa spoločne s ostatnými asociovanými krajinami pripájala k vystúpeniam Európskej únie. 

Účasť delegácie SR na 57. zasadnutí VZ OSN pomohla naplniť viaceré zahraničnopolitické priority SR a možno ju hodnotiť pozitívne. Delegácia aktívne participovala na práci vo výboroch, zúčastňovala sa neformálnych konzultácii a kosponzorovala viaceré rezolúcie 57. VZ OSN. Zvolenie kandidáta SR za sudcu Medzinárodného súdneho dvora bolo historickým úspechom slovenskej diplomacie v rámci OSN.