KONCEPCIA BEZPEČNOSTNÉHO SYSTÉMU 
                                  SLOVENSKEJ REPUBLIKY

OBSAH:	1.	Úvod
			Použitie pojmov

2.	Súčasný stav bezpečnostného systému

2.1	Oblasť rozhodovania a riadenia
2.2	Oblasť zahraničnej bezpečnostnej politiky
2.3	Oblasť obrany
2.4	Oblasť vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany
2.5	Oblasť zabezpečenia

Celkové závery

3.	Návrh transformácie bezpečnostného systému

A.	Návrhy opatrení
A.1 Opatrenia v jednotlivých oblastiach bezpečnostného systému
A.2 Opatrenia v špecifických otázkach

B.	Navrhované modely bezpečnostného systému
Model č. 1
Model č. 2

4.	Závery

Schéma č. 1 – súčasný stav
Schéma č. 2 – Model č. 1
Schéma č. 3 – Model č. 2

1.	ÚVOD

Cieľom predkladanej Koncepcie bezpečnostného systému SR je programovo určiť hlavné smery a oblasti zaistenia bezpečnosti štátu a jeho obyvateľov v nových medzinárodno-bezpečnostných podmienkach, v akých sa SR nachádza. Vypracovanie tohto dokumentu si vyžadovala príprava základných zákonov v tejto oblasti. Po teroristických útokoch na USA dňa 11. septembra 2001 došlo k prehodnoteniu vypracúvanej Koncepcie tak, aby reflektovala na novú bezpečnostnú situáciu a nové bezpečnostné hrozby. Zároveň Koncepcia vyhodnocuje aj transformáciu krízového manažmentu štátu na vrcholovej úrovni riadenia po prijatí viacerých zákonov týkajúcich sa bezpečnosti SR v prvom polroku 2002. 

Použitie pojmov:

Bezpečnosť je stav, v ktorom je zachovaný mier, demokratický poriadok štátu a jeho zvrchovanosť, územná celistvosť, nedotknuteľnosť hraníc štátu, ekonomická stabilita, základné práva a slobody, a v ktorom sú chránené životy a zdravie osôb, majetok a životné prostredie. Zodpovednosť za zaručenie bezpečnosti SR majú v rozsahu vymedzenej pôsobnosti zodpovedné orgány zákonodarné, výkonné, súdnej moci, prokuratúry, miestnej štátnej správy, územnej samosprávy a vecne príslušné právnické osoby a fyzické osoby.

Bezpečnostný systém SR je inštitucionálnym nástrojom bezpečnostnej politiky SR. Predstavuje mnohorozmerný komplex, ktorý sa skladá zo zahraničnopolitických, ekonomických, vojenskoobranných, vnútrobezpečnostných, záchranárskych, zdravotníckych, humanitných, právnych, sociálnych, kultúrnych, historických, a ekologických prvkov a ich vzájomných väzieb. Úlohou bezpečnostného systému SR je plánovať, riadiť, kontrolovať a koordinovať úlohy, opatrenia a aktivity jeho prvkov na zaručenie stavu bezpečnosti štátu v čase mieru a v krízových situáciách pri efektívnom využití vnútorných zdrojov a prostriedkov štátu a medzinárodnej podpory. 
	
	Kríza predstavuje taký bod narušenia rovnovážneho stavu spoločenských, prírodných a technologických systémov, kedy sú ohrozené životy ľudí, životné prostredie, ekonomika, národné, duchovné a hmotné hodnoty štátu a jeho obyvateľov.

		Krízová situácia je chápaná ako obdobie, keď je bezprostredne ohrozená alebo narušená bezpečnosť štátu a ďalej sú ohrozené alebo narušené záujmy občanov, záujmy SR alebo iných štátov podľa záväzkov vyplývajúcich z členstva v organizácii kolektívnej obrany a z medzinárodných zmlúv, ktorými je SR viazaná, alebo keď je ohrozené alebo narušené fungovanie spoločnosti, životy, zdravie a majetok obyvateľstva a životné prostredie. Podľa druhu (typu), intenzity, rozsahu ohrozenia bezpečnosti krajiny sa môže vyhlásiť mimoriadna situácia, núdzový stav, výnimočný stav, vojnový stav alebo vypovedať vojna.
 
Krízový manažment je súhrn činností príslušných inštitúcií zameraných na monitorovanie a analýzu bezpečnostných rizík a ohrození, prevenciu možných rizík a na plánovanie, organizovanie, realizáciu a kontrolu činností vykonávaných v súvislosti s prípravou a riešením kríz a krízových situácií. S týmto cieľom sú vytvárané príslušné odborné orgány, právny poriadok SR a nástroje na riešenie kríz a krízových situácií. 

Krízové riadenie je osobitný druh riadenia zameraný na predchádzanie a riešenie krízových situácií. 

Krízové plánovanie je nástrojom krízového riadenia a je to súhrn plánovacích činností, procedúr a väzieb uskutočňovaných orgánmi krízového riadenia.

2.		SúčAsnÝ stav bezpečnostného systému

Vývoj SR v minulých desaťročiach sa v plnom rozsahu prejavil aj vo výstavbe bezpečnostného systému štátu. Určujúcim faktorom jeho existencie a priorít budovania boli riziká a ohrozenia bezpečnosti štátu ako následok bipolárneho rozdelenia sveta, kedy prioritou bola oblasť obrany proti vonkajšiemu i vnútornému nepriateľovi. Bezpečnosť štátu bola ešte donedávna chápaná najmä cez pohľad zabezpečenia obrany štátu. Výstavba, udržiavanie a rozvoj mohutného systému obrany štátu a najmä jeho ozbrojených síl boli rozhodujúcimi a určujúcimi kritériami bezpečnosti štátu. Oblasť vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany bola preto v minulosti zameraná prevažne na obranné opatrenia. Až v poslednom období boli prijaté viaceré strategické a legislatívne opatrenia smerujúce k vybudovaniu efektívneho bezpečnostného systému SR adekvátneho bezpečnostným rizikám a výzvam vojenského aj nevojenského charakteru.

Bezpečnostné prostredie SR, jej záujmy, bezpečnostné riziká, výzvy a ohrozenia a bezpečnostná politika štátu, ako aj základné parametre bezpečnostného systému sú stanovené v Bezpečnostnej stratégii SR, ktorá vytvára systémové opatrenia na primeranú reakciu na krízové situácie. Rozhodujúcu úlohu pri zaisťovaní bezpečnosti SR majú štátne orgány, ktoré majú základnú zodpovednosť za financovanie, prípravu a riadenie bezpečnostného systému SR. Súkromný sektor pôsobí v krízovom manažmente štátu ako hlavný dodávateľ tovarov a služieb a vlastník podstatnej časti našej infraštruktúry. Podstatnou súčasťou a predpokladom efektívneho fungovania bezpečnostného systému SR sú aj informovaní a aktívni občania.

	V súčasnosti je štrukturálne bezpečnostný systém SR tvorený najmä týmito prvkami:
a)	rozhodovania a riadenia;
b)	zahraničnej bezpečnostnej politiky;
c)	obrany;
d)	vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany;
e)	zabezpečenia.

a) Oblasť rozhodovania a riadenia ako prierezový prvok tvoria zákonodarné orgány a výkonné orgány verejnej moci a vecne príslušné právnické osoby a fyzické osoby, ktoré svojou činnosťou nepretržite zabezpečujú plánovanie, organizovanie, koordinovanie, realizovanie a kontrolovanie rozhodujúcich opatrení na zabezpečenie nepretržitej funkčnosti bezpečnostného systému.

		b) Oblasť zahraničnej bezpečnostnej politiky tvorí súhrn opatrení a činností predovšetkým Ministerstva zahraničných vecí SR (ďalej len „MZV SR“), Ministerstva obrany SR (ďalej len „MO SR“), Ministerstva vnútra SR (ďalej len MV SR“) a Ministerstva hospodárstva SR (ďalej len „MH SR“) v oblasti tvorby a realizácie zahraničnej bezpečnostnej politiky na formovanie stabilného bezpečnostného prostredia prostredníctvom rozvíjania dobrých susedských vzťahov a spolupráce, upevňovania medzinárodného postavenia štátu a vytvárania bezpečnostných zmluvných záruk pre Slovenskú republiku. 

c) Oblasť obrany tvoria orgány verejnej moci štátu a vecne príslušné právnické osoby a fyzické osoby, ktoré svojou činnosťou a opatreniami vytvárajú predpoklady na zabezpečenie obrany štátu, prípravy na obranu štátu a na plnenie záväzkov vyplývajúcich z medzinárodných zmlúv o spoločnej obrane proti napadnutiu a z ďalších medzinárodných zmlúv, ktorými je SR viazaná. Pre zabezpečenie obrany štátu je vytvorený systém obrany, ktorého rozhodujúcou výkonnou zložkou sú Ozbrojené sily SR (ďalej len „OS SR“).

d) Oblasť vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany tvoria orgány verejnej moci a vecne príslušné právnické osoby a fyzické osoby, ktoré svojou činnosťou a opatreniami zabezpečujú prevenciu a riešia ohrozenia predovšetkým nevojenského charakteru. Ide hlavne o ochranu života, zdravia, majetku, práv a slobôd osôb a ochranu verejného poriadku. Rozhodujúcou výkonnou zložkou sú ozbrojené bezpečnostné zbory, ozbrojené zbory,  hasičské a záchranné zbory, záchranné služby a vyčlenené sily a prostriedky ozbrojených síl.

	e) Oblasť zabezpečenia ako prierezový prvok tvoria orgány verejnej moci štátu a vecne príslušné  právnické osoby a fyzické osoby, ktoré svojou činnosťou a opatreniami vytvárajú predpoklady na zabezpečenie funkčnosti jednotlivých oblastí bezpečnostného systému. Táto oblasť predstavuje najmä súhrn organizačných, ekonomických, materiálno-technických a finančných opatrení.

2.1 Oblasť rozhodovania a riadenia 

	Oblasť rozhodovania a riadenia bezpečnosti SR tvorí jadro celého systému bezpečnosti štátu. Príslušné orgány rozhodovania a riadenia  prijímajú všeobecne záväzné právne normy, nariadenia a smernice pre riadiacu činnosť v oblasti zahraničnej bezpečnostnej politiky, obrany, vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany a zabezpečenia a vytvárajú predpoklady na ich realizáciu. Vytvára a realizuje vzájomné väzby a súčinnosť medzi vrcholnými orgánmi štátu navzájom a medzi týmito orgánmi a ostatnými výkonnými a zabezpečovacími orgánmi s cieľom včasnej efektívnej prevencie a organizovanej odozvy na požiadavky bezpečnosti SR.

	Hlavné orgány:

Hlavné orgány (pozri schému č. 1) zaoberajúce sa problematikou bezpečnosti štátu v rámci svojej pôsobnosti v súlade s platnou legislatívou vykonávajú v oblasti bezpečnosti štátu predovšetkým tieto rozhodujúce činnosti: 

Národná rada SR (ďalej len „NR SR“), ako jediný ústavodarný a zákonodarný orgán SR, sa vo vzťahu k bezpečnosti štátu uznáša na Ústave, ústavných a ostatných zákonoch, rozhoduje o politicko-bezpečnostných dokumentoch zásadného významu, schvaľuje rozvojové programy a plány v oblasti bezpečnosti štátu vrátane ich finančnej náročnosti a vykonáva kontrolu plnenia úloh bezpečnosti a obrany štátu. Uznáša sa o vypovedaní vojny, ak je SR napadnutá, alebo ak to vyplýva zo záväzkov z medzinárodných zmlúv o spoločnej obrane proti napadnutiu. Vyslovuje  súhlas  na  vyslanie  ozbrojených  síl  mimo  územia SR, ak nejde o plnenie  záväzkov  z  medzinárodných zmlúv  o spoločnej obrane proti  napadnutiu, kde vyslanie na čas 60 dní je v právomoci vlády SR. Na posudzovanie otázok bezpečnosti a obrany má vytvorený vlastný orgán - Výbor NR SR pre obranu a bezpečnosť.

Ak je v čase vojny, vojnového stavu alebo výnimočného stavu znemožnená činnosť NR SR, vykonáva jej ústavné právomoci (s určitými výnimkami) až do obnovenia činnosti Parlamentná rada SR. Predsedom Parlamentnej rady SR je predseda NR SR; ďalšími členmi Parlamentnej rady sú podpredsedovia NR SR, predsedovia a podpredsedovia výborov NR SR a predsedovia poslaneckých klubov. Parlamentná rada sa zodpovedá za svoju činnosť NR SR.

Prezident SR je hlavou SR a hlavným veliteľom OS SR. Na návrh vlády SR vyhlasuje vojnový stav alebo výnimočný stav a ich skončenie a na základe rozhodnutia NR SR vypovedáva vojnu, ak je SR napadnutá, alebo ak to vyplýva zo záväzkov z medzinárodných zmlúv o spoločnej obrane proti napadnutiu a vyhlasuje výnimočný stav na návrh vlády SR. Prezident SR má právo navrhovať zvolanie Bezpečnostnej rady SR, vyžadovať od predsedu BR SR a ďalších jej členov informácie potrebné na plnenie svojich úloh a predkladať Bezpečnostnej rade SR návrhy v oblasti bezpečnosti štátu. Prezident SR vydáva vojenské rozkazy OS SR a na návrh vlády SR vymenúva a odvoláva náčelníka generálneho štábu OS SR.

Vláda SR, ako vrcholný orgán výkonnej moci štátu, zodpovedá za bezpečnosť a obranu štátu. Činnosť a akcieschopnosť vlády a ostatných orgánov výkonnej moci sú rozhodujúce pre úspešné zvládnutie a prekonanie krízového stavu a na zmiernenie jeho nepriaznivých následkov. Vláda rozhoduje o zásadných otázkach vnútornej a zahraničnej politiky. Vyhlasuje a odvoláva núdzový stav, navrhuje prezidentovi SR vyhlásenie a ukončenie výnimočného a vojnového stavu a nariadenie na mobilizáciu ozbrojených síl. Určuje základnú koncepciu obrany a bezpečnosti štátu; organizuje prípravu ústavných orgánov na čas vojny, vojnového stavu a výnimočného stavu; organizuje prípravu hospodárstva, zásobovania obyvateľstva a štátnych hmotných rezerv na čas vojny, vojnového stavu a výnimočného stavu; organizuje prípravu krajov a okresov na čas vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu; prijíma opatrenia na zmiernenie a odstraňovanie škôd a iných následkov spôsobených v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu; koordinuje činnosť ozbrojených zborov, Hasičského a záchranného zboru a záchranných služieb v čase vojny, vojnového stavu a výnimočného stavu; na návrh Bezpečnostnej rady SR určuje výšku zásob základných komodít na zachovanie bezpečnosti a obrany štátu a spôsob finančného zabezpečenia úloh súvisiacich s časom vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu. Vláda rozhoduje o vyslaní ozbrojených síl mimo územia SR na účel humanitárnej pomoci a vojenských cvičení a mierových pozorovateľských misií. Vláda tiež rozhoduje o vyslaní ozbrojených síl mimo územia SR, ak ide o plnenie záväzkov vyplývajúcich z medzinárodných zmlúv o spoločnej obrane proti napadnutiu na čas najdlhšie 60 dní. Rozhoduje tiež o prechode zahraničných ozbrojených síl cez územie SR a rozhoduje o prítomnosti zahraničných ozbrojených síl na území SR na účel humanitárnej pomoci, vojenských cvičení alebo mierových pozorovateľských misií.

Vláda ďalej rozhoduje o plánoch na použitie ozbrojených síl v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu a rozhoduje o celkových početných stavoch vojakov a zamestnancov, o počtoch hlavných druhov vojenských zbraní a vojenských zbraňových systémov a bojovej techniky v súlade s potrebami zabezpečenia obrany SR a bezpečnosti štátu a medzinárodnými zmluvami, ktorými je SR viazaná. Vláda SR prijíma opatrenia na predchádzanie krízovým situáciám a na ich riešenie, riadi a kontroluje činnosť orgánov krízového riadenia pri príprave na krízové situácie a pri ich riešení, rozhoduje o vyžiadaní pomoci zo zahraničia, resp. poskytnutí pomoci mimo územia SR.

	V systéme bezpečnosti SR pôsobila od roku 1969 do 1. mája 2002 Rada obrany štátu, ktorá riadila prípravu SR na zabezpečenie obrany, ochrany a bezpečnosti občanov, ich majetku a hospodárstva SR. Rada obrany štátu bola zrušená prijatím ústavného zákona č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavbu a núdzového stavu. Zároveň týmto zákonom bola k 1. máju 2002 zriadená Bezpečnostná rada SR (ďalej len „BR SR“), ktorá v čase vojny, vojnového stavu alebo výnimočného stavu, keď je znemožnená činnosť vlády, vykonáva aj jej ústavné právomoci (s určitými výnimkami). V čase mieru sa BR SR ako poradný orgán vlády SR podieľa na vytváraní a realizácii bezpečnostného systému SR a na plnení medzinárodných záväzkov v oblasti bezpečnosti, vyhodnocuje bezpečnostnú situáciu v SR a vo svete, navrhuje vláde opatrenia na zachovávanie bezpečnosti SR, na predchádzanie krízovým situáciám, ako aj návrhy na riešenie vzniknutej krízovej situácie. BR SR má deväť členov, jej predsedom je predseda vlády SR, podpredseda BR SR je podpredseda vlády SR poverený predsedom BR SR, ďalšími členmi sú minister obrany, minister vnútra, minister financií, minister zahraničných vecí SR a ďalší traja členovia vymenovaní prezidentom na návrh predsedu vlády (v súčasnosti sú to: minister hospodárstva, minister dopravy, pôšt a telekomunikácií a riaditeľ Slovenskej informačnej služby). BR SR na prípravu a plnenie svojich úloh zriaďuje najmä tieto výbory: Výbor pre zahraničnú politiku; Výbor pre obranné plánovanie; Výbor pre civilné núdzové plánovanie a Výbor pre koordináciu spravodajských služieb.

Vláda SR pre potreby riadenia štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu k 1. septembru 2002 zriadila Ústredný krízový štáb (ďalej len „ÚKŠ“), ktorý koordinuje činnosť orgánov štátnej správy, orgánov územnej samosprávy a ďalších zložiek určených na riešenie krízovej situácie v období krízovej situácie. Ústredný krízový štáb koordinuje činnosť krízových štábov ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy, spolupracuje s BR SR pri príprave opatrení na riešenie krízovej situácie, kontroluje plnenie úloh a opatrení uložených vládou pri riešení krízovej situácie, navrhuje vláde SR použitie účelovej rezervy finančných prostriedkov na riešenie krízovej situácie a odstraňovanie jej následkov a navrhuje vláde SR vyžiadanie pomoci zo zahraničia vrátane humanitárnej pomoci pri riešení krízovej situácie. Predsedom ÚKŠ je minister vnútra SR, jeho podpredsedom minister zahraničných vecí SR a minister obrany SR. Ďalšími členmi sú zástupcovia Ministerstva zdravotníctva SR, Ministerstva pôdohospodárstva SR, MH SR, Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií SR, MV SR, Ministerstva životného prostredia SR, Ministerstva financií SR, Ministerstva spravodlivosti SR, Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR, Ministerstva kultúry SR, Ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja SR, Úradu jadrového dozoru SR, Správy štátnych hmotných rezerv SR, Národného bezpečnostného úradu SR, Slovenskej informačnej služby, náčelník generálneho štábu OS SR, Národnej banky Slovenska, prezident Slovenského Červeného kríža, hlavný hygienik SR, prezident Policajného zboru, prezident Hasičského a záchranného zboru MV SR a riaditeľ úradu civilnej ochrany MV SR.

Ministerstvá, ostatné ústredné orgány štátnej správy, iné štátne orgány a orgány územnej samosprávy v rozsahu vymedzenej pôsobnosti konajú:
•	Ministerstvo zahraničných vecí SR v oblasti zahraničnej politiky a diplomacie zameranej na posilňovanie medzinárodného postavenia a bezpečnostných zmluvných záruk pre SR;
•	Ministerstvo obrany SR v oblasti riadenia obrany SR, koordinácie činnosti orgánov štátnej správy a samosprávy pri príprave na obranu štátu, výstavby, riadenia a kontroly OS SR, koordinácie obranného plánovania a zabezpečenia nedotknuteľnosti vzdušného priestoru SR a riadenia Vojenského spravodajstva. V čase vojny alebo vojnového stavu sa na zabezpečenie riadenia obrany štátu vytvára Hlavné miesto riadenia obrany štátu;
•	Ministerstvo vnútra SR v oblasti ochrany ústavného zriadenia, verejného poriadku, bezpečnosti osôb a majetku, pri ochrane a správe štátnych hraníc, bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky, zbraní a streliva, vstupu na územie SR a pobytu cudzincov na jej území, riešenia otázok utečencov, ochrany osobnej bezpečnosti ústavných činiteľov, ochrany diplomatických misií a v oblasti integrovaného záchranného systému, civilnej ochrany a hasičskej ochrany, v oblasti zabezpečenia činnosti ústredného krízového štábu a v oblasti koordinácie výkonu štátnej správy uskutočňovanej obcami, vyššími územnými celkami a orgánmi miestnej štátnej správy;
•	Ministerstvo hospodárstva SR v oblasti koordinácie činnosti ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy v hospodárskej mobilizácii a v príprave koncepčných dokumentov a návrhov rozhodnutí pre vládu SR v tejto oblasti. Ďalej pri ovplyvňovaní výroby a služieb na zabezpečenie potrieb obrany štátu a v rozvoji a pri ochrane dôležitých prvkov infraštruktúry v rámci svojich kompetencií; 
•	Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií SR v oblasti zaistenia bezpečnosti štátu prostriedkami železničnej, cestnej, vodnej a civilnej leteckej dopravy, prostriedkami pôšt a telekomunikácií a potrebnou infraštruktúrou vo svojej pôsobnosti vo svojej pôsobnosti, ako aj v oblasti riadenia ozbrojených zborov v doprave a koordinácie činnosti Integrovaného dopravného systému;
•	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR v oblasti evidencie bilancovania, povolávania a poskytovania pracovných síl pre potreby obrany štátu a na elimináciu krízových situácií a v oblasti sociálneho zabezpečenia a sociálnej pomoci v čase vojny alebo po vyhlásení krízovej situácie;
•	Ministerstvo financií SR v oblasti systému viacročného plánovania výdavkov štátu na bezpečnosť a v oblasti fiškálnej, rozpočtovej, cenovej, daňovej a colnej politiky štátu;
•	Ministerstvo kultúry SR v oblasti ochrany pamiatkového fondu a kultúrneho dedičstva;
•	Ministerstvo zdravotníctva SR pri vytváraní podmienok pre ochranu zdravia a prežitie obyvateľstva, pri navrhovaní a realizácii osobitných opatrení na poskytovanie zdravotnej starostlivosti a na prípravu personálnych lôžkových a materiálnych kapacít potrebných pre obranu; 
•	Ministerstvo životného prostredia SR v oblasti predchádzania a eliminácie negatívnych vplyvov krízových situácií na životné prostredie; 
•	Ministerstvo pôdohospodárstva SR v oblasti usmerňovania poľnohospodárstva, veterinárnej starostlivosti, potravinárstva, lesného hospodárstva a vodného hospodárstva; a pri zabezpečovaní opatrení na vodohospodárskych dielach;
•	Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR v oblasti stavebnej výroby a výroby stavebných látok a výrobkov;
•	Úrad vlády SR v oblasti zabezpečenia úloh spojených s činnosťou BR SR prostredníctvom Kancelárie BR SR;
•	Správa štátnych hmotných rezerv SR v oblasti koordinácie činnosti ústredných a ostatných štátnych orgánov pri tvorbe štátnych hmotných rezerv určených na ochranu ekonomiky a na riešenie krízových situácií a v oblasti riešenia stavu ropnej núdze;
•	Slovenská informačná služba  v oblasti získavania, sústreďovania a vyhodnocovania informácií o činnosti ohrozujúcej ústavné zriadenie, územnú celistvosť a zvrchovanosť SR, smerujúcej proti jej bezpečnosti, o aktivite cudzích spravodajských služieb, o organizovanej trestnej činnosti a terorizme, o skutočnostiach spôsobilých vážne ohroziť alebo poškodiť hospodárske záujmy SR a o ohrození alebo úniku údajov obsahujúcich skutočnosti tvoriace predmet štátneho tajomstva;
•	Úrad jadrového dozoru SR v oblasti dozoru nad jadrovou bezpečnosťou jadrových zariadení vrátane nakladania s rádioaktívnymi odpadmi a vyhoreným palivom;
•	Národný bezpečnostný úrad v oblasti ochrany utajovaných skutočností a šifrovej služby;
•	Štatistický úrad SR poskytuje údaje krízového štatistického informačného systému;
•	Národná banka Slovenska ako nezávislá centrálna banka SR v oblasti dodržiavania cenovej politiky prostredníctvom menovej politiky štátu, riadenia, koordinovania a zabezpečenia peňažného obehu a platobného styku a vykonávania dohľadu nad bezpečným fungovaním bankového systému a nad vykonávaním bankových činností.

Ďalšie orgány krízového manažmentu:

Pre zabezpečenie súčinnosti na vrcholovej úrovni rozhodovania a riadenia sú aktivované po vzniku určitých nevojenských ohrození nasledovné medzirezortné komisie: 

1.	Komisia vlády SR pre radiačné havárie, ktorá bola zriadená uznesením vlády SR č. 138/1992 pri Ministerstve životného prostredia SR a jej predsedom je minister životného prostredia. Táto komisia vykonáva svoju činnosť v oblasti jednotnej prípravy a realizácie opatrení na ochranu obyvateľstva a životného prostredia pred následkami mimoriadnych udalostí s rádiologickými účinkami;
2.	Ústredná povodňová komisia, ktorá bola zriadená Zákonom SNR č.135/1974 Zb. o štátnej správe vo vodnom hospodárstve pri Ministerstve pôdohospodárstva SR a jej predseda je minister pôdohospodárstva. Táto komisia je podľa §15 Zákona č. 387/2002 Z. z. o riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu v období krízovej situácie súčasťou ústredného krízového štábu. Táto komisia vykonáva svoju činnosť v oblasti prípravy a realizácie opatrení na ochranu obyvateľstva a majetku pred povodňami;
3.	Ústredná pandemická komisia, ktorá bola zriadená uznesením vlády SR č. 768/2001 pri Ministerstve zdravotníctva SR a jej predsedom je hlavný hygienik SR. Táto komisia vykonáva svoju činnosť v oblasti jednotnej prípravy a realizácie opatrení na ochranu zdravia obyvateľstva pred nákazlivými vírusmi a pandémiami;
4.	Ústredná protinákazová komisia, ktorá je zriadená Zákonom č. 337/1998 Z. z. o veterinárnej starostlivosti pri Ministerstve pôdohospodárstva SR a jej predseda je minister pôdohospodárstva. Táto komisia je podľa §15 Zákona č. 387/2002 Z. z. o riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu v období krízovej situácie súčasťou ústredného krízového štábu. Táto komisia vykonáva svoju činnosť v oblasti jednotnej prípravy a realizácie opatrení na ochranu zdravia obyvateľstva a zvierat pred nákazlivými veterinárnymi vírusmi a epidémiami;
5.	Komisia pre ropnú bezpečnosť, ktorá bola zriadená Zákonom č. 170/2001 Z. z. o núdzových zásobách ropy a jej predsedom je predseda Správy štátnych hmotných rezerv SR. Táto komisia koordinuje činnosť orgánov štátnej správy a fyzických osôb a právnických osôb podnikajúcich v oblasti ťažby, výroby, dovozu, nákupu, predaja, skladovania a distribúcie ropy a ropných výrokov v predchádzaní a riešení stavu ropnej núdze.
 
Uznesením vlády SR č. 1081/2000 bolo vytvorené Dočasné situačné centrum SR (ďalej „D-SITCEN SR“) pri MZV SR ako dočasný medzirezortný koordinačný a poradný orgán vlády SR, ktorého úlohou je sústreďovať informácie, monitorovať vývoj krízových situácii v zahraničí, analyzovať ich a predkladať príslušné odporúčania vláde SR. D-SITCEN SR vedie štátny tajomník MZV SR.

Krajské úrady, okresné úrady a orgány územnej samosprávy v rozsahu zákonmi vymedzenej pôsobnosti zodpovedajú za organizáciu prípravy na obdobie krízovej situácie.

	Bezpečnostné rady krajov a bezpečnostné rady okresov vyhodnocujú bezpečnostnú situáciu v územnom obvode kraja/okresu v súčinnosti s krajskými/okresnými úradmi, inými štátnymi orgánmi, vyšším územným celkom a obcami, pripravujú návrhy opatrení na zachovanie bezpečnosti kraja/okresu a opatrenia na predchádzanie krízovej situácii. 

Právnické osoby a fyzické osoby sú v rozsahu zákonom stanovených povinností povinné v krízových situáciách plniť úlohy v oblasti bezpečnosti štátu uložené vládou SR, bezpečnostnou radou kraja alebo bezpečnostnou radou okresu.

Ministerstvá a ďalšie orgány štátnej správy a orgány územnej samosprávy zriaďujú útvary krízového riadenia a krízové štáby na zabezpečenie plnenia úloh súvisiacich so zachovávaním bezpečnosti štátu a na prípravu na krízové situácie a ich riešenie.

Slovenský Červený kríž ako neštátna organizácia, výlučne uznaná pomocná organizácia vojenskej zdravotníckej služby, o. i. pôsobí v oblasti civilnej ochrany obyvateľstva a poskytuje pomoc v prípade katastrof, pri živelných pohromách, mimoriadnych udalostiach alebo iných nešťastiach a organizuje a sprostredkúva pomoc pri katastrofách a núdzových stavoch v postihnutých oblastiach mimo územia SR a poskytuje zdravotnícke, záchranné a humanitné služby osobám, ktoré túto pomoc nevyhnutne potrebujú. Slovenský Červený kríž je členom Ústredného krízového štábu.

	Záver:
•	SR má po legislatívnej stránke vytvorený východiskový rámec jednotného systému riadenia bezpečnostného systému (ústavný zákon č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu, Zákon č. 319/2002 Z. z. o obrane SR, Zákon č. 321/2002 Z. z. o OS SR, Zákon č. 320/2002 Z. z. o brannej povinnosti, Zákon č. 387/2002 Z. z. o riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu, Zákon NR SR č. 42/1994 Z. z. o civilnej ochrane obyvateľstva, Zákon č. 129/2002 Z. z. o integrovanom záchrannom systéme, Zákon č. 414/2002 Z. z. o hospodárskej mobilizácii, Zákon NR SR č. 82/1994 Z. z. o štátnych hmotných rezervách). Niektoré prvky systému sú v štádiu výstavby a zatiaľ nie sú dobudované funkčné väzby medzi jednotlivými orgánmi rozhodovania a riadenia. Nedostatočná právna úprava a rezervy v organizačnom, personálnom a finančnom zabezpečení determinujú limity jeho funkčnosti;
•	Nie je presne definované miesto (funkcie) BR SR v sústave orgánov krízového manažmentu v bezkrízovom stave, resp. v čase mieru;
•	Nie je komplexný zákon pre krízový manažment štátu vo všetkých krízových situáciách, v súčasnosti právne normy pre krízový manažment oddelene riešia krízové situácie vojenského a nevojenského charakteru;
•	Nie je presne definovaný vzťah medzi BR SR a ÚKŠ;
•	Upraviť zloženie bezpečnostných rád krajov a okresov a ich vzťah k BR SR;
•	Nie je vytvorené stále ústredné analytické situačné centrum;
•	Nie je vytvorený jednotný systém krízového plánovania v SR;
•	Nie sú dobudované útvary krízového manažmentu na všetkých stupňoch krízového manažmentu.

	2.2. Oblasť zahraničnej bezpečnostnej politiky

SR nepovažuje žiadny štát za svojho nepriateľa a necíti sa byť žiadnym štátom bezprostredne vojensky ohrozená. Svoje záujmy a bezpečnostnú politiku, tak ako sú zadefinované v Bezpečnostnej stratégii SR, presadzuje v medzinárodnom bezpečnostnom prostredí najmä zahraničnou politikou, ktorá sleduje a vyhodnocuje vývoj medzinárodného prostredia, reaguje na zmenené bezpečnostné prostredie a aktuálne bezpečnostné výzvy a hrozby a formuluje adekvátne úlohy a ciele bezpečnostnej politiky štátu.

Cieľom zahraničnej bezpečnostnej politiky SR je vytvárať a udržiavať bezpečné medzinárodné prostredie. Základným princípom je dlhodobé upevňovanie postavenia SR v medzinárodnom spoločenstve, dôsledné plnenie medzinárodných právnych alebo politických záväzkov, posilňovanie medzinárodnej multilaterálnej a bilaterálnej spolupráce, prioritne so susednými krajinami a krajinami nášho regiónu, a rešpektovanie, podpora a presadzovanie spoločných demokratických hodnôt.

         Svoje záujmy v oblasti bezpečnosti presadzuje slovenská zahraničná politika aktívnym pôsobením hlavne v bilaterálnych vzťahoch a v medzinárodných organizáciách, ktorých je členom, alebo o ktorých členstvo sa usiluje. V Európe zatiaľ neexistuje ucelený bezpečnostný systém - základnými piliermi súčasnej bezpečnostnej architektúry sú Organizácia Severoatlantickej zmluvy (ďalej len „NATO“) ako aliancia kolektívnej obrany, Európska únia (ďalej len „EÚ“) ako európska organizácia hospodárskej a politickej integrácie s budovanou spoločnou európskou bezpečnostnou a obrannou politikou, Organizácia pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (ďalej len „OBSE“) ako inštitúcia kooperatívnej bezpečnosti vytvárajúca základné normy správania sa štátov. Globálny rámec pre európsku bezpečnosť vytvára Organizácia Spojených národov (ďalej len „OSN“) ako inštitúcia kolektívnej bezpečnosti. V súčasnosti sa prakticky realizujú dve základné koncepcie zaistenia bezpečnosti vo svete, ktoré sa prelínajú a využívajú podľa okolností: odstrašenie silou resp. hrozba a použitie sily ako prevencia ohrozenia (nová bezpečnostná doktrína USA); a diplomatické rokovania, uzatváranie dohôd a zmlúv, vytváranie kontrolných režimov a využívanie medzinárodných inštitúcií posilňujúcich bezpečnosť a spoluprácu (politika OSN, OBSE, EÚ). Reálnou medzinárodnou politickou silou v bezpečnostnom priestore sa v poslednom čase stáva tzv. Kvarteto (USA, Ruská federácia, EÚ, OSN), ktoré rieši krízu na Blízkom Východe. Osobitné miesto v globálnom bezpečnostnom systéme majú jednoznačne USA, ako svetová veľmoc jediná schopná vzhľadom na svoj vojenský, ekonomický a politický potenciál konať v záujme zaistenia svojej bezpečnosti unilaterálne. 

SR je ašpirantskou krajinou NATO, členskou krajinou Euroatlantickej partnerskej rady (EAPC) a aktívnym členom programu Partnerstvo za mier (PfP). SR je tiež kandidátskou krajinou EÚ a v rámci svojho asociovaného štatútu sa podieľa na budovaní spoločnej európskej a obrannej politiky, pre ktorej potreby už aj deklarovala vyčlenenie síl a prostriedkov. SR je členským štátom Rady Európy, účastníckym štátom OBSE, členským štátom OSN a Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD). Je tiež zmluvným štátom viacerých zmlúv, dohovorov a dohôd z oblasti kontroly zbrojenia, odzbrojenia a opatrení na budovanie dôvery a bezpečnosti (ako napr. Zmluva o konvenčných ozbrojených silách v Európe (CFE), Zmluva o otvorenom nebi, Viedenský dokument o opatreniach na budovanie dôvery a bezpečnosti z roku 1999, Dohovoru o zákaze biologických zbraní (BWC), Dohovoru o zákaze chemických zbraní (CWC), Zmluvy o nešírení jadrových zbraní (NPT), Zmluvy o všeobecnom zákaze jadrových skúšok (CTBT), Dohovoru o určitých druhoch konvenčných zbraní (CCW), Dohovoru o zákaze protipechotných mín (tzv. Ottawský dohovor), Dohovoru o značkovaní plastických trhavín pre účely detekcie (tzv. Montrealský dohovor). V rámci kontrolných režimov je SR členom Wassenaarského usporiadania, Austrálskej skupiny, Skupiny jadrových dodávateľov (NSG) a dobrovoľne dodržiava princípy Kontrolného režimu pre raketové technológie (MTCR).

	SR sa aktívne zapája do mierových a pozorovateľských misií OSN, NATO, OBSE a EÚ. V roku 2002 bol vytvorený spoločný česko-slovenský prápor, ktorý bol vyslaný do misie KFOR. Pre potreby mierových operácií pod velením NATO alebo EÚ bude od roku 2005 pripravená spoločná poľsko-česko-slovenská brigáda, ktorej veliteľstvo bolo vytvorené v Topoľčanoch. S Maďarskom a Ukrajinou má SR uzatvorené osobitné dohody o opatreniach na posilnenie dôvery a bezpečnosti doplňujúcich opatrenia obsiahnuté vo Viedenskom dokumente 1999. SR sa ďalej zúčastňuje na projektoch medzinárodnej spolupráce vo vojenskej oblasti CENCOOP a TISA.

Udalosti z 11. septembra 2001 dali nový impulz diskusii o boji proti medzinárodnému terorizmu. S týmto cieľom sa SR intenzívne zapája do medzinárodnej spolupráce a výmeny spravodajských informácií v tejto oblasti so spravodajskými službami členských a ašpirantských krajín Aliancie. Slovensko sa aktívne zapojilo aj do svetovej protiteroristickej koalície a boj s medzinárodným terorizmom, ktorú konkrétne podporilo vyslaním svojich vojakov do protiteroristickej operácie „Trvalá sloboda“ na území Afganistanu. Slovensko je zmluvnou stranou 11 z 12 globálnych medzinárodných antiteroristických dohovorov a dňa 2. júla 2002 NR SR vyslovila súhlas aj s 12. dohovorom - Medzinárodným dohovorom o potláčaní financovania terorizmu. Uloženie ratifikačnej listiny uvedeného dohovoru pri OSN sa predpokladá v septembri tohto roku. V rámci Trestného poriadku a zákona o Policajnom zbore boli prijaté nové ustanovenia umožňujúce spoluprácu a výmenu informácií s policajnými zbormi iných štátov. Významným posunom v oblasti legislatívy bolo prijatie definície pojmu „teroristická skupina“ ako aj skutkovej podstaty trestného činu „terorizmus“. NR SR schválila zákon o vykonávaní medzinárodných sankcií zabezpečujúcich medzinárodný mier a bezpečnosť, ktorý komplexne upravuje v slovenskom právnom systéme zabezpečenie plnenia záväzkov SR vyplývajúcich zo sankcií Bezpečnostnej rady OSN alebo Rady EÚ. Významným nástrojom v oblasti boja proti terorizmu je aj schválená novela Zákona č. 179/1998 Z. z o obchodovaní s vojenským materiálom a pripravovaný Nový model udeľovania dovozno-vývozných licencií.

	V oblasti boja proti nadnárodnému organizovanému zločinu SR sa stane zmluvnou stranou Dohovoru OSN proti nadnárodnému organizovanému zločinu (N. York, 15. 11. 2000) a jeho troch protokolov (Protokol proti pašovaniu migrantov po zemi, po mori a letecky, Protokol o prevencii, potláčaní a trestaní obchodovania s ľuďmi, osobitne so ženami a deťmi a Protokol proti nedovolenej výrobe a obchodovaniu so strelnými zbraňami, ich súčasťami a komponentmi a strelivom). Uvedené dokumenty SR už podpísala a má zámer ich ratifikovať.

V multilaterálnych a bilaterálnych bezpečnostných vzťahoch je úsilie slovenskej zahraničnej bezpečnostnej politiky podmienené geopolitickým postavením a prioritami SR v oblasti európskej a transatlantickej integrácie. Vzhľadom na to je zahraničná bezpečnostná politika SR prioritne zameraná na susedné krajiny a na členské a kandidátske/ašpirantské krajiny integračných európskych a euroatlantických zoskupení. Vzťahy so susednými krajinami sú v zásade bezproblémové a ovplyvnené vzájomnou snahou o ďalšie zlepšovanie politických, hospodárskych a kultúrnych vzťahov. V prípade Českej republiky, Maďarska a Poľska je intenzita týchto vzťahov znásobená spoločnými integračnými záujmami a spoluprácou v rámci Vyšehradskej skupiny, ktorá SR ponúka okrem politickej aj praktickú podporu v  úsilí o vstup do NATO. Vzťahy s naším najväčším susedom Ukrajinou sa vyvíjajú v zásade ako bezkonfliktné. Zachovanie nezávislosti, bezpečnosti a ekonomickej stability Ukrajiny je jedným z predpokladov bezpečnosti Slovenska. Vzťahy s Rakúskom sú harmonické napriek odmietavému postoju Rakúska k prevádzkovaniu jadrových elektrární na území SR. SR je do veľkej miery závislá od dodávok energetických surovín z Ruskej federácie a napriek záujmu zvýšenia diverzifikácie zdrojov sú istou zárukou bezpečnosti v tejto oblasti dlhodobé kontrakty SR a Ruskej federácie o dodávkach energetických nosičov. V oblasti vnútornej bezpečnosti má SR s Rakúskom a Českou republikou uzatvorenú dohodu o spolupráci a vzájomnej pomoci pri mimoriadnych udalostiach a s Maďarskom, Poľskom, Ruskom, Ukrajinou a Slovinskom má uzatvorené dohody o spolupráci a vzájomnej pomoci pri katastrofách, živelných pohromách a iných závažných nehodách. V oblasti jadrovej bezpečnosti je SR zmluvnou stranou Dohovoru o pomoci v prípade jadrovej havárie alebo radiačnej krízovej situácie a Dohovoru o včasnom oznamovaní jadrových havárií. K posilňovaniu stability a rozvoja v stredoeurópskom priestore prispievali aj ďalšie formy regionálnej spolupráce a rozvíjajúca sa cezhraničná spolupráca.
 
Získanie pozvania za člena NATO na pražskom novembrovom summite 2002 s perspektívou členstva v roku 2004, integrácia Slovenska do Európskej únie v roku 2004 a aktívna účasť na mierových misiách (OSN, OBSE, EÚ), operáciách na podporu mieru pod vedením NATO a medzinárodných cvičeniach krízového manažmentu významným spôsobom posilnia možnosti a schopnosti SR efektívne riešiť krízové situácie doma aj v zahraničí. Novelizácia Ústavy SR vytvorila základný rámec umožňujúci členstvo SR v NATO, keď podľa článku 7 ods. 3 Ústavy „sa môže SR zaradiť za podmienok ustanovených medzinárodnou zmluvou do organizácie vzájomnej kolektívnej bezpečnosti.“ Z pohľadu prípravy Slovenska na plnenie si záväzkov vyplývajúcich zo Severoatlantickej zmluvy, dôležitá je novela čl. 119 Ústavy SR, podľa ktorého spadá rozhodnutie o vyslaní ozbrojených síl mimo územia SR, ak ide o plnenie záväzkov z medzinárodných zmlúv o spoločnej obrane proti napadnutiu (teda i Severoatlantickej zmluvy) pod právomoc vlády SR na čas maximálne 60 dní. Dané ustanovenie umožňuje okamžité flexibilné rozhodnutie vlády o realizácii článku 5 Severoatlantickej zmluvy (o kolektívnej obrane). Komplikovanejšia z pohľadu rýchlosti rozhodovania je situácia ohľadom krízových operácií (crisis response operations), ako je napr. NATO SFOR/KFOR, t. j. zapojenia sa Slovenska do medzinárodného krízového manažmentu. V tomto prípade vyslanie OS SR mimo územia Slovenska podlieha vysloveniu súhlasu NR SR (čl. 86 písmeno k) Ústavy SR).
 
	Závery:
•	Bezpečnostné prostredie v strednej Európe je stabilizované. V európskom a globálnom kontexte stále však existujú bezpečnostné ohrozenia majúce často nerozlíšiteľnú vojenskú a nevojenskú povahu, ako sú medzinárodný terorizmus, šírenie zbraní hromadného ničenia, organizovaná kriminalita, informačný terorizmus, nelegálne obchodovanie s ľuďmi a drogami, hromadná migrácia a pod;
•	Zahraničná bezpečnostná politika sa efektívne podieľa na realizácii záujmov SR a pozitívne ovplyvňuje bezpečnostné prostredie a medzinárodné postavenie SR;
•	Členstvom SR v NATO a EÚ sa upevní medzinárodné postavenie SR a zvýši sa úroveň jej bezpečnosti;
•	Našou integráciou do medzinárodných bezpečnostných a ekonomických štruktúr sa na jednej strane zvýšia možnosti SR pozitívne ovplyvňovať a tvoriť bezpečnostné prostredie okolo nás, zároveň sa na strane druhej zvyšuje aj naša zodpovednosť prispievať k zaisteniu bezpečnosti okolo nás bez ohľadu na to, či to má alebo nemá priamy efekt na bezpečnosť SR;
•	Bilaterálne a multilaterálne vzťahy SR, v politickej, hospodárskej aj vojenskej oblasti, osobitne so susedmi, sú dobré a stabilné;
•	Zatiaľ stále nedostatočne je rozvinutá schopnosť zahraničnej bezpečnostnej politiky sledovať, analyzovať a predpovedať vývoj bezpečnostného prostredia.

	2.3. Oblasť obrany

	Obrana štátu je súhrn opatrení, ktorými SR zachováva mier, bezpečnosť, zvrchovanosť, územnú celistvosť a nedotknuteľnosť hraníc a zabezpečuje plnenie záväzkov vyplývajúcich z medzinárodných zmlúv o spoločnej obrane proti napadnutiu a z ďalších medzinárodných zmlúv vojenskej povahy.

	SR zatiaľ nie je členom žiadnej obrannej koalície a nemá ani uzatvorené medzinárodné dohody s iným štátmi, resp. koalíciami o spoločnej obrane.

	Oblasť obrany štátu je zabezpečovaná predovšetkým prostredníctvom systému obrany štátu.

	Hlavnou úlohou systému obrany štátu je vytvárať predpoklady na obranu štátu a zabezpečenie obrany a bezpečnosti SR pred vonkajším ozbrojeným napadnutím a podieľať sa na eliminácii ďalších bezpečnostných rizík a ohrození SR, a to samostatne alebo v rámci spolupráce s relevantnými medzinárodnými organizáciami. Základným nástrojom zaistenia požadovaných obranných kapacít na zabezpečenie obrany štátu je obranné plánovanie. Nevyhnutnou podmienkou efektívnej činnosti systému obrany je existencia potrebnej obrannej infraštruktúry, ktorá je postupne rozvíjaná na základe vládou schváleného dokumentu Dlhodobý plán rozvoja obrannej infraštruktúry SR na roky 2003 až 2010. 

Systém obrany štátu ako integrálna súčasť bezpečnostného systému plní rozhodujúcu úlohu v systéme bezpečnosti SR pri prevencii a riešení vojenských ohrození. V dôsledku zásadných zmien v bezpečnostnom prostredí dochádza k postupným reformným zmenám v systéme obrany štátu. Tieto zmeny až do roku 2001 nevychádzali z uceleného strategického koncepčného a legislatívneho rámca. V dôsledku toho je súčasný systém obrany štátu postupne transformovaný tak, aby bol nielen schopný reagovať na aktuálne i perspektívne vojenské riziká a ohrozenia, ale aby efektívnejšie plnil svoje úlohy aj pri nevojenských a zmiešaných ohrozeniach.

	Strategický politicko-bezpečnostný rámec pre reformu systému obrany tvoria najmä Bezpečnostná stratégia SR, Obranná stratégia SR, Vojenská stratégia SR. Koncepčný rámec pre reformu systému obrany tvoria najmä Dlhodobý plán štruktúry a rozvoja OS SR a Koncepcia reformy systému obrany štátu. Právny rámec pre reformu systému obrany štátu tvorí najmä ústavný zákon č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu, Zákon č. 319/2002 Z. z. o obrane SR, Zákon č. 321/2002 Z. z. o ozbrojených silách SR a Zákon č. 320/2002 Z. z. o brannej povinnosti.

V oblasti riadenia a zabezpečenia obrany štátu majú v súlade so Zákonom č. 319/2002 Z. z. o obrane SR rozhodujúcu úlohu NR SR, prezident SR a vláda SR. V súlade so Zákonom č. 319/2002 Z. z. o obrane SR a Zákonom č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii činnosti ústrednej štátnej správy MO SR ako ústredný orgán štátnej správy zodpovedá za riadenie obrany štátu. Na zabezpečenie obrany štátu v čase vojny alebo vojnového stavu sa vytvára Hlavné miesto obrany štátu, ktoré je určené pre prezidenta SR, predsedu vlády SR a členov BR SR.
	
Rozhodujúcim výkonným prvkom systému obrany sú OS SR, ktorých základnými zložkami sú: pozemné sily, vzdušné sily a sily výcviku a podpory. OS SR velí v rozsahu stanovenom zákonom prezident SR, náčelník generálneho štábu OS SR a ostatní ustanovení velitelia. Generálny štáb OS SR na zabezpečenie jednotného velenia OS SR v čase vojny a vojnového stavu vytvára Hlavné miesto velenia ozbrojených síl. Do 31. decembra 2002 sú základnými zložkami OS SR aj Vojská Ministerstva vnútra SR a Železničné vojsko Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií SR. 

	Tento model zodpovedá základným štandardom štátov EÚ a NATO. Po vstupe SR do uvedených medzinárodných organizácií bude potrebné upraviť niektoré ustanovenia zákonov o vysielaní OS SR, ale aj o pobyte cudzích vojsk u nás s cieľom zvýšiť zodpovednosť a flexibilitu rozhodovania vlády SR.

	Postupne sa dosahuje súlad medzi novými strategickými politicko-bezpečnostnými dokumentmi, novou obrannou legislatívou na strane jednej a starými koncepčnými a riadiacimi dokumentmi pre oblasť obrany štátu (Systém riadenia obrany SR z roku 1997, Dočasná smernica na uvádzanie SR do brannej pohotovosti - 1993) na strane druhej. V súčasnosti sú preto pripravované ďalšie koncepčné a riadiace dokumenty pre oblasť obrany štátu a riadenia ozbrojených síl. 

Súčasný systém obrany štátu sa vykonávaním postupných transformačných zmien predovšetkým v oblasti riadenia obrany, výstavby a rozvoja ozbrojených síl postupne stále viac zameriava na elimináciu nielen vojenských ohrození, ale prehlbuje sa i jeho schopnosť efektívne a variabilne podporiť elimináciu nevojenských a zmiešaných rizík a ohrození. 

V súlade s Dlhodobým plánom štruktúry a rozvoja ozbrojených síl SR sa začala uskutočňovať ich zásadná reforma, ktorej cieľom je vytvoriť ozbrojené sily, ktoré svojim poslaním, úlohami, štruktúrou, systémom riadenia a velenia, systémom výcviku a výchovy budú plne kompatibilné s armádami členských štátov NATO.

	Závery:
·	Systém obrany je v zásade schopný adekvátne reagovať na vonkajšie ozbrojené hrozby a riziká, jeho schopnosť pri predchádzaní a riešení nevojenských ohrození je limitovaná rezervami v oblasti riadenia, predovšetkým v tom, že nie je dostatočne prepojený na riadiace štruktúry bezpečnostného systému SR;
·	Jednotlivé zložky OS SR sú schopné plniť rozhodujúce úlohy pri obrane štátu, je potrebné však zvýšiť stupeň ich pripravenosti aj na riešenie zmiešaných a nevojenských rizík, tak aby zodpovedal reálnym i perspektívnym potrebám a požiadavkám. Zvýšenie celkových schopností ozbrojených síl aj v tejto oblasti je jedným z hlavných cieľov reformy ozbrojených síl podľa modelu 2010;
•	Je potrebné sfunkčniť systém obrany štátu v súlade s novoprijatými strategickými dokumentmi, právnymi normami a Koncepciou reformy systému obrany SR schválenou vládou SR v januári 2002 a to predovšetkým spracovaním odpovedajúcej dokumentácie pre jeho riadenie na vrcholovej úrovni v rámci jednotného bezpečnostného systému štátu.

2.4. Oblasť vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany

Z prehodnotenia súčasného stavu bezpečnostného prostredia SR i z očakávaného vývoja bezpečnostnej situácie v Európe a vo svete je zrejmé, že sa znižuje pravdepodobnosť vzniku, ako aj závažnosť a rozsah vojenských ohrození a naopak sa zvyšuje pravdepodobnosť, rôznorodosť, nepredvídateľnosť a dôsledky ohrození nevojenského charakteru a hlavne asymetrických ohrození, ktoré však môžu v sebe obsahovať aj vojenské aspekty, najmä z dôvodu vzrastajúceho medzinárodného terorizmu.
	
V oblasti vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany plnia úlohy najmä ozbrojené bezpečnostné zbory, ozbrojené zbory, civilná ochrana, vojská Ministerstva vnútra SR (do 31. 12. 2002), hasičské a záchranné zbory a záchranné služby v súčinnosti s ministerstvami, ostatnými ústrednými orgánmi štátnej správy a štátnymi orgánmi, orgánmi miestnej štátnej správy a samosprávy, ako aj mimovládnymi organizáciami. Záchranné brigády civilnej ochrany  ako súčasť vojsk Ministerstva vnútra SR budú dňom 1. januára 2003 zrušené. Na ich základe vznikne nový nevojenský prvok v pôsobnosti Prezídia Hasičského a záchranného zboru a budú pokračovať v pôvodnom plnení záchranných, lokalizačných a likvidačných prác. Zložky zabezpečujúce vnútornú bezpečnosť, poriadok a ochranu vo svojej pôsobnosti a na základe uzatvorených vzájomných dohôd riešia krízové situácie spôsobené živelnými pohromami, haváriami, katastrofami a inými udalosťami, ktoré podľa svojho charakteru, rozsahu a dôsledkov môžu ohroziť život, zdravie a bezpečnosť osôb, životné prostredie  a majetok. 

Ďalšími ohrozeniami v oblasti vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany sú najmä nelegálna imigrácia a migrácia, etnické, náboženské a ideologické konflikty, rasová neznášanlivosť, vznikajúce v dôsledku nerovnomerného politického, ekonomického, sociálneho a kultúrneho vývoja v rôznych regiónoch, ktoré svojimi dôsledkami môžu ohrozovať politickú, ekonomickú a sociálnu stabilitu SR. Mimoriadne závažnými ohrozeniami sú najmä terorizmus, organizovaný zločin (s medzinárodným prvkom) v majetkovej a predovšetkým v násilnej a ekonomickej kriminalite, korupcia, militantný aktivizmus, krádeže informácií, pašovanie a rozširovanie drog, nekontrolované šírenie zbraní hromadného ničenia a ich komponentov a  zbraňových systémov.  Riziko pre vnútornú bezpečnosť štátu predstavuje aj bežná kriminalita. Zvyšuje sa nebezpečenstvo asymetrických hrozieb, ktoré môžu byť namierené najmä na kritickú infraštruktúru krajiny.
	
	Na MV SR, MO SR, MZV SR, MH SR, Ministerstve pôdohospodárstva SR, Ministerstve životného prostredia SR, Ministerstve zdravotníctva SR, Úrade jadrového dozoru SR, Slovenskej informačnej službe a iných orgánoch sú síce zriadené operačné strediská a centrá, ale nevytvárajú ucelený komunikačný a informačný systém krízového riadenia štátu. MV SR v súlade so Zákonom č. 387/2002 Z. z. o riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu zabezpečuje činnosť Ústredného krízového štábu, ktorý zriadila vláda SR a ktorý koordinuje činnosť orgánov štátnej správy, orgánov územnej samosprávy a ďalších zložiek určených na riešenie krízovej situácie. Predsedom ÚKŠ je minister vnútra SR. V pôsobnosti MV SR je tiež riadiace a koordinačné centrum pre poskytovanie a prijímanie medzinárodnej humanitárnej pomoci, plniace súčasne funkciu národného kontaktného miesta, ktoré udržuje stále spojenie s Úradom pre koordináciu humanitárnej pomoci OSN (UN OCHA) a Euroatlantickým centrom pre koordináciu a riešenie katastrof (EADRCC NATO).
	
		Súčasný záchranný systém v zmysle prijatého Zákona č.129/2002 Z. z. o integrovanom záchrannom systéme je v štádiu tvorby s predpokladom zriadenia linky tiesňového volania 112 v roku 2003 a vybudovania koordinačných stredísk na úrovni krajských úradov do roku 2007. 

		Pre činnosť v SR i pre činnosť v zahraničí (najmä pre potrebu OSN a Európskej únie) sú organizačne vytvorené, materiálne vybavené a prakticky na činnosť pripravené záchranné moduly, ktoré  sú schopné poskytnúť pomoc po vzniku krízových situácií. Sú to modul č. 1 – Skupina zisťovania chemických / rádiologických látok a  modul č. 2 – Mobilné laboratórium civilnej ochrany,  modul č. 3 – ženijné jednotky – potápači, modul č. 4 – Národné záchranárske moduly z každej záchrannej brigády civilnej ochrany (3x) a modul č. 5 -  Pohotovostná návratná kapacita pre zahraničie na dlhodobé ubytovanie v stanoch pre prípady humanitárnej pomoci po vzniku mimoriadnych udalostí v rámci zabezpečenia mierových operácií. Funkčnosť záchranných modulov vybudovaných na báze záchranných brigád civilnej ochrany bude zachovaná aj po ich transformácii  do Hasičského a záchranného zboru MV SR.

	Aktívny boj SR s korupciou sa začal schválením Národného programu boja proti korupcii, do ktorého prípravy bola zapojená aj mimovládna organizácia – Transparency International Slovensko a ktorý je realizovaný v podmienkach ministerstiev a ostatných ústredných orgánoch štátnej správy prostredníctvom Akčného programu boja proti korupcii. SR zaznamenala posun v boji proti korupcii. Tento pokrok je výsledkom spolupráce zložiek štátnej správy (Odbor boja proti korupcii Úradu organizovanej trestnej činnosti Prezídia policajného zboru SR, Úrad pre štátnu službu, Riadiaci výbor boja proti korupcii a Centrálna koordinačná jednotka boja proti korupcii na Úrade vlády SR), ako aj väčšieho záujmu verejnosti a médií o tento problém. V súčasnosti prebieha úspešná implementácia Zákona č. 241/2001 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností, Zákona č. 312/2001 Z. z. o štátnej službe a Zákona č. 313/2001 Z. z. o verejnej službe, Na eliminovanie a riešenie korupcie bol pripravený  návrh zákona o vstupe verejnosti do legislatívneho procesu. V návrhu zákona o špeciálnom prokurátorovi pre boj proti korupcii sa predpokladá zavedenie špecializovaného úradu prokurátora ako aj centralizovaného súdu boja s korupciou Bola tiež schválená novela Zákona č. 367/2000 o boji proti legalizácii príjmov z trestnej činnosti.
	
	Závery :
•	V oblasti vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany je SR schopná reagovať na výzvy, ohrozenia a riziká, ktorým môže byť vystavená. Súčasné právne normy vytvárajú nevyhnutné predpoklady na zabezpečenie vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany SR;
•	Jednotlivé zložky záchranného systému nie sú doposiaľ zladené organizačne ani materiálovo. Prijatý Zákon č. 129/2002 Z. z. o integrovanom záchrannom systéme vytvára vhodné podmienky na skvalitnenie tejto činnosti v podmienkach SR aj pri riešení krízových situácií;
•	SR musí naďalej venovať zvýšenú pozornosť postupnému skvalitňovaniu legislatívnych, organizačných a materiálno-technických podmienok na spravodajské odhaľovanie teroristických hrozieb, finančných tokov a štruktúr teroristických organizácií, vhodné by bolo aj prijatie koncepcie boja s terorizmom;
•	Veľkú pozornosť naďalej treba venovať boju s korupciou, ktorá ako taká môže za nepriaznivej situácie narušiť, alebo ohroziť bezpečnostný systém štátu, napr. prostredníctvom znefunkčnenia štátnych orgánov. Nevymožiteľnosť práva v adekvátnom časovom rámci je živnou pôdou pre korupciu;
•	Dôležitou súčasťou bezpečnostného systému je aj budovanie dôvery obyvateľstva v štát a jeho orgány. Absencia tejto podpory môže mať negatívny efekt na bezpečnosť štátu v konkrétnych krízových situáciách, kedy je nevyhnutná úzka a rýchla mobilizácia podpory od obyvateľstva a súčinnosť s ním pri riešení krízovej situácie (nedisciplinovanosť a neochota obyvateľstva zvyšuje aj finančné prostriedky a odčerpávajú nasadené ľudské zdroje).
	
2.5. Oblasť zabezpečenia

Oblasť riadenia obrany SR, ktorá mala rozhodujúce postavenie v systéme bezpečnosti štátu, bola aj v posledných rokoch podporovaná opatreniami v  medzinárodnopolitických, vnútropolitických, politicko-vojenských, organizačných, ekonomických, finančných, sociálnych a právnych oblastiach  ako prvkami zabezpečenia, z dôvodu, že systém bezpečnosti nebol definovaný a rozpracovaný v celom kontexte.

V oblasti ekonomických, materiálnych, finančných a sociálnych aspektov systému obrany štátu bolo úsilie zamerané predovšetkým na plné využitie všetkých dostupných zdrojov v hospodárstve SR pri riešení akejkoľvek krízovej situácie. Všetky ekonomické oblasti (výroba, služby, obchod) a oblasti mimo ekonomickej nadstavby spoločnosti boli zabezpečované v systéme hospodárskej mobilizácie, ktorý riešil predovšetkým najzávažnejšiu krízovú situáciu, ktorou sa rozumela branná pohotovosť štátu. Materiálne zabezpečenie ochrany ekonomiky v období krízových situácií a v stave ropnej núdze je realizované v zmysle Zákona NR SR č. 82/1994 Z. z. o štátnych hmotných rezervách v znení zákona č. 169/2001 a Zákona č. 170/2001 Z. z. o núdzových zásobách ropy a ropných výrobkov a o riešení stavu ropnej núdze.

V období posledných dvoch rokov sa ťažisko ekonomickej stránky zabezpečenia orientuje na vytváranie predpokladov na riešenie krízových situácií nevojenského charakteru, resp. eliminovanie ich negatívnych dosahov. Opatrenia hospodárskej mobilizácie na riešenie krízových stavov sú postupne transformované v súlade s trendom prenosu ťažiska na nevojenské riziká ohrozenia.

	Podstatnú prioritu tvorí infraštruktúra. Predstavuje sústavu prvkov, ktoré zabezpečujú tok energetických médií, výrobkov, služieb a informácií, previazaných vzájomnými väzbami, smerujúcich od zdrojov k užívateľovi. Zabezpečuje produkty potrebné na prežitie obyvateľstva počas krízovej situácie, na zabezpečenie výroby, služieb, náhrad spotreby a strát  pre ozbrojené sily, ozbrojené bezpečnostné zbory a ostatné zložky činné v prípade krízovej situácie. Jednou z najdôležitejších častí infraštruktúry sú energetické médiá.

SR z hľadiska prírodných podmienok a súčasných technologických možností krajiny je chudobná na primárne energetické zdroje (PEZ). Dovoz zemného plynu, ropy a jadrového paliva nie je diverzifikovaný a zabezpečujeme ho v prevažnej miere len z Ruskej federácie (napr. viac ako 98 % ropy spracovanej v tuzemských rafinériách sa dováža z Ruskej federácie na základe medzivládnej rámcovej zmluvy ropovodom Družba). V prípade krízovej situácie ropu a jadrové palivo bude nutné dovážať aj z iných krajín. Významnejším domácim zdrojom je len hnedé uhlie, s podielom na spotrebe PEZ cca 6 %, pričom zachovanie tohto zdroja si vyžaduje štátnu pomoc. Obnoviteľný energetický zdroj - energia z vody má podiel cca 5 % na spotrebe PEZ. Ťažba zemného plynu pokrývala 3,8 % spotreby a ťažba ropy 1,1 % spotreby. V súčasnosti sú dodávky zemného plynu a ropy pokryté dlhodobými zmluvami z jedného zdroja. 

Zodpovednosť za zabezpečovanie výroby a distribúcie energetických médií sa v niektorých oblastiach triešti, napr. oblasť ropnej bezpečnosti prevzala Správa štátnych hmotných rezerv SR, pričom ústredným orgánom pre priemysel je MH SR. 

Oblasť hospodárskej mobilizácie bola od vzniku SR legislatívne ošetrená iba výnosom MH SR, čo bolo vzhľadom na význam hospodárskej mobilizácie nedostatočné. Tento stav napravilo prijatie Zákona č. 414/2002 Z. z. o hospodárskej mobilizácii (účinnosť od 1. januára 2003), čím sa vytvorili legislatívne predpoklady na materiálne, organizačné, administratívne a legislatívne opatrenia v oblasti zabezpečenia bezpečnosti.  
	V Zákone č. 414/2002 Z. z. o hospodárskej mobilizácii sa:
a)	definuje hospodárska mobilizácia ako vytváranie predpokladov na zabezpečenie potrieb nevyhnutných na prežitie obyvateľstva a na zabezpečenie činnosti ozbrojených síl, ozbrojených bezpečnostných zborov a ostatných zložiek počas krízovej situácie,
b)	zdrojová základňa SR pre potreby riešenia krízových situácií,
c)	definujú ďalšie pojmy, najmä krízovú situáciu, krízový plán, subjekt hospodárskej mobilizácie,  
d)	definujú mimoriadne regulačné opatrenia v zásobovaní obyvateľstva životne dôležitými výrobkami,
e)	vymedzujú opatrenia hospodárskej mobilizácie ako nástroje na riešenie krízovej situácie a v rámci nich osobitne opatrenia realizované pri príprave na krízové situácie, pri vyhlásení núdzového stavu,  výnimočného stavu, vojnového stavu a vojny,
f)	ustanovujú povinnosti a práva určených právnických osôb a fyzických osôb, ktoré sa budú ako subjekty hospodárskej mobilizácie podieľať na príprave a realizácii opatrení hospodárskej mobilizácie,
g)	definuje povinnosť vecného plnenia na zabezpečenie opatrení hospodárskej mobilizácie v krízovej situácii, 
h)	vymedzuje pracovná povinnosť ako forma nútenej služby na zabezpečenie opatrení hospodárskej mobilizácie v krízovej situácii, 
i)	ustanovujú zásady a vzťahy subordinácie a spolupráce štátnych orgánov, najmä pri prenose informácií a pri optimálnom prerozdelení vecných prostriedkov, ľudských zdrojov, služieb a konaní a pri uplatňovaní požiadaviek,
j)	upravujú náhrady za vecné plnenie, nútené služby a konanie.

	V Zákone NR SR č. 82/1994 Z. z. o štátnych hmotných rezervách v znení neskorších zákonov sa:
•	definujú základné pojmy, predovšetkým štátne hmotné rezervy ako hmotné rezervy, ktoré sú určené na ochranu ekonomiky, pre potreby ozbrojených síl, na dočasné riešenie následkov mimoriadnej situácie a mobilizačné rezervy, ktoré sú súčasťou mobilizačných príprav a vytvárajú sa pre potreby ozbrojených síl, ekonomiky a obyvateľstva;
•	definujú pohotovostné zásoby, ktoré sú vytvárané na použitie v období mimoriadnej situácie a na poskytovanie humanitárnej pomoci;
•	ustanovujú sa práva a povinnosti určených právnických osôb a fyzických osôb súvisiace s tvorbou, dopĺňaním, financovaním, hospodárením, ochranou a kontrolou štátnych hmotných rezerv.

	V  Zákone č. 170/2001 Z. z. o núdzových zásobách ropy a ropných výrobkov a o riešení stavu ropnej núdze sa:
•	definujú núdzové zásoby ropy a vybrané ropné výrobky, ktoré sú určené na predchádzanie, zmiernenie alebo prekonanie stavu ropnej núdze;
•	definuje sa stav ropnej núdze a opatrenia na riešenie stavu ropnej núdze;
•	ustanovujú sa práva a povinnosti určených právnických osôb a fyzických osôb súvisiace s tvorbou a hospodárením s núdzovými zásobami ropy a ropných výrobkov.

	V súvislosti s novoprijatým Zákonom č. 414/2002 Z. z. o hospodárskej mobilizácii v nadväznosti na Zákon č. 241/2001 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností bola prepracovaná Rámcová metodika na vypracovanie krízového plánu hospodárskej mobilizácie. Krízový plán vypracovaný podľa tejto metodiky dáva reálny predpoklad na bezproblémové využitie hospodárskej mobilizácie pri vzniku krízovej situácie v SR i mimo vojnový stav a vytvorí podmienky na efektívnejšie využitie subjektov hospodárskej mobilizácie pri riešení životných potrieb obyvateľstva v krízovej situácii.

	V koordinačnej gescii MH SR je prevádzkovaný Jednotný informačný systém hospodárskej mobilizácie, ktorý je plošne zavedený na devätnástich ústredných orgánoch štátnej správy, na krajských a okresných úradoch a na 2346 subjektoch hospodárskej mobilizácie podnikateľských právnických osobách a podnikateľských fyzických osobách pôsobiacich u jednotlivých rezortoch. Tieto skutočnosti sú základom informačnej bázy o vopred stanovených úlohách, nástrojoch a prostriedkoch využiteľných ako podklad pre rozhodovací proces krízového riadenia v krízových situáciách vojenského a nevojenského charakteru.

	Závery:
•	Zo skúseností realizátorov opatrení hospodárskej mobilizácie vyplýva, že zmenená právna úprava na úseku plnenia úloh hospodárskej mobilizácie je dostatočná a zodpovedá súčasným zmeneným spoločenským, politickým a ekonomickým podmienkam;
•	SR nemá stále zaistenú primeranú energetickú bezpečnosť, najmä diverzifikáciu energetických médií.

Celkové závery:

	Súčasné právne normy pre oblasť bezpečnosti, napriek prijatiu strategických dokumentov a zákonov ako sú Bezpečnostná stratégia SR, Obranná stratégia SR, ústavný zákon č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu, Zákon č. 387/2002 Z. z. o riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu, Zákon č. 319/2002 Z. z. o obrane, Zákon č. 321/2002 Z. z. o ozbrojených silách, Zákon č. 414/2002 Z. z. o hospodárskej mobilizácii, Zákon č. 42/1994 Z. z. o civilnej ochrane obyvateľstva, Zákon NR SR č. 82/1994 Z. z. o štátnych hmotných rezervách, Zákon č. 170/2001 Z. z. o núdzových zásobách ropy a ropných výrobkov a o riešení stavu ropne núdze a iné, vytvárajú východiskové legislatívne podmienky na zaistenie bezpečnosti SR.  

	Pri tvorbe tejto legislatívy chýbala jednotná koncepcia, podľa ktorej by sa postupovalo, preto sa nepodarilo zabezpečiť vzájomnú harmonizáciu uvedených zákonov. Nedostatky súčasného bezpečnostného systému sa prejavujú najmä v oblasti krízového riadenia. SR má organizačne a legislatívne čiastočne zabezpečenú rozhodovaciu a výkonnú úroveň systému krízového riadenia, nie je však vybudovaná jeho jednotná koordinačná úroveň na najvyššej úrovni. Súčasný systém krízového riadenia je budovaný samostatne pre oblasť riadenia štátu v krízových situáciách nevojenského charakteru a samostatne pre oblasť riadenia štátu v krízových situáciách vojenského charakteru. SR teda nemá jednotný systém krízového riadenia na vrcholovej úrovni na riešenie krízových situácií na svojom vlastnom území, ako aj na zapojenie sa do riešenia medzinárodných kríz vojenského a nevojenského charakteru mimo svojho územia. Na republikovej úrovni nie je vytvorený jednotný informačný a komunikačný systém fungujúci v krízových situáciách. Vytvorenie celoštátneho informačného a komunikačného systému je základom vybudovania a fungovania krízového manažmentu štátu.

	Rozhodujúce oblasti systému bezpečnosti, oblasť vnútornej a oblasť vonkajšej bezpečnosti, sú riešené relatívne samostatne a nejestvuje dostatočné legislatívne, organizačné, informačné a komunikačné prepojenie tak, aby jestvoval ucelený (integrovaný), jednotný a funkčný systém bezpečnosti SR. Na požadovanej úrovni nie je súčinnosť medzi jednotlivými výkonnými zložkami, najmä medzi Policajným zborom SR a OS SR pri riešení vnútorných a zmiešaných hrozieb.  

Nasmerovanie bezpečnostného systému je stále zamerané najmä na tradičné ohrozenia v oblastiach vnútornej a vonkajšej bezpečnosti. Nedostatočne je pokrytá eliminácia niektorých netradičných alebo nových aspektov bezpečnosti, vymedzených v Bezpečnostnej stratégii SR. Z tohto pohľadu bezpečnostný systém celkom nepokrýva ekonomické a hospodárske rizika, ako napr. nestabilita pri dodávke základných surovín, niektoré sociálne riziká, potravinovú bezpečnosť alebo ochranu informačných systémov. Taktiež ochrana kritickej infraštruktúry najmä pred asymetrickými hrozbami nie je dostatočne rozvinutá. 
     
Bezpečnostný systém SR v súčasnosti:
•	je legislatívne vytvorený, ale nedobudovaný reálne;
•	doteraz bol  zameraný prevažne na riziká a ohrozenia vojenského charakteru;
•	nemá vzhľadom na rôznorodosť rizík a ohrození nevojenského charakteru dostatočne zabezpečenú koordinovanú reakciu na ich riešenie;
•	nemá jeden stály koordinačný orgán krízového riadenia štátu na vrcholnej úrovni, ako aj orgán, ktorý by sa zaoberal sledovaním, analýzou, príp. prevenciou kríz;
•	nemá zabezpečenú pravidelnú odbornú prípravu osôb podieľajúcich sa na krízovom riadení štátu, ani ucelený systém prípravy obyvateľstva.

Po vstupe SR do NATO/EÚ bude nutné upraviť základné strategické a koncepčné  dokumenty a právne normy a dať ich do súladu s novou bezpečnostnou situáciou štátu.

3.	NÁVRH TRANSFORMÁCIE BEZPEČNOSTNÉHO SYSTÉMU

Cieľom ďalšieho rozvoja bezpečnostného systému SR sa musí stať jeho kvalitatívna transformácia pre potreby samotného štátu, ako aj jeho urýchlenej integrácie do medzinárodných bezpečnostných štruktúr. Zmena vonkajšej i vnútornej bezpečnostnej situácie, prijatie Ústavy SR, nové postavenie orgánov štátu, zavedenie trhového hospodárstva, zrovnoprávnenie všetkých foriem vlastníctva, ako i ďalšie spoločenské zmeny si objektívne vyžadujú vykonať zmeny aj v doterajšom bezpečnostnom systéme.

Potreba transformácie bezpečnostného systému SR vychádza z jej reálnych ekonomických možností a potrieb a z komplexného hodnotenia výziev, rizík a ohrození, ako sú definované v dokumentoch Bezpečnostná stratégia SR a Obranná stratégia SR. Objektívny prístup k hodnoteniu vážnosti výziev, rizík a ohrození bezpečnosti SR sa nevyhnutne musí odraziť aj v úlohách, vzájomnej interakcii a vyváženosti rozhodujúcich oblastí bezpečnostného systému. 

Vychádzajúc z analýzy, záverov a navrhovaných opatrení uvedených v kapitole 2 možno určiť niektoré základné kritériá, ktoré by transformovaný bezpečnostný systém SR mal splňovať, predovšetkým:
•	jednotné riadenie vo všetkých krízových situáciách (možnosť prijímať rozhodnutia záväzné pre celý systém);
•	účinnosť a efektívnosť;
•	flexibilnosť (schopnosť reagovať na rôznorodé hrozby a prispôsobovať sa zmenám situácie);
•	rýchlosť (schopnosť reagovať v čo najkratšom časovom termíne - niektoré hrozby nemusia byť signalizované, vzniknú okamžite a je nutná okamžitá reakcia – napríklad jadrová, chemická havária...);
•	nepretržitosť/sústavnosť fungovania;
•	zdrojové a finančné zabezpečenie (vrátane medzinárodnej spolupráce v tejto oblasti).

A. Návrhy opatrení

	A. 1 Opatrenia v jednotlivých oblastiach bezpečnostného systému

	Opatrenia v oblasti rozhodovania a riadenia:
•	Inštitucionalizovať jednotný riadiaci a koordinačný orgán na vrcholovej úrovni riadenia bezpečnosti štátu s presne určenými prvkami, vymedzenými kompetenciami a väzbami;
•	Preveriť realizáciu prijatých zákonov týkajúcich sa bezpečnosti SR;
•	Vypracovať všeobecne záväzné právne predpisy k prijatým zákonom týkajúcich sa bezpečnosti SR;
•	Zosúladiť ustanovenia všeobecne záväzných právnych predpisov v oblasti bezpečnosti štátu s ústavným zákonom č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu;
•	Vytvoriť jednotný systém krízového plánovania v SR;
•	Vybudovať ústredné analytické pracovisko na nepretržité vyhodnocovanie bezpečnostnej situácie v štáte a vo svete;
•	Pripraviť osobitný zákon pre činnosť BR SR v čase mieru;
•	Na všetkých stupňoch riadenia vybudovať útvary krízového manažmentu ako základ krízových štábov a zabezpečiť ich finančné a personálne potreby;
•	Zaviesť systém odbornej a špeciálnej prípravy osôb podieľajúcich sa na riadení a fungovaní bezpečnostného systému štátu.

Opatrenia v oblasti zahraničnej bezpečnostnej politiky:
•	Naďalej pôsobiť ako dôveryhodný partner v multilaterálnych aj bilaterálnych vzťahoch;
•	Efektívne uplatňovať princípy kolektívnej a kooperatívnej bezpečnosti a kolektívnej obrany v euroatlantickej oblasti;
•	Zaistenie bezpečnosti Slovenska realizovať najmä jeho zapojením do systému kolektívnej obrany Aliancie;
•	Aktívne podporovať upevnenie transatlantickej väzby medzi Európou a USA;
•	Po začlenení Slovenska do euroatlantických štruktúr naformulovať priority, ciele a možnosti zahraničnej bezpečnostnej politiky SR;
•	Aktívne sa podieľať na mierových misiách (OSN, OBSE) a posilňovať účasť na mierových operáciách na podporu mieru pod vedením NATO/EÚ a celkovom krízovom manažmente NATO a EÚ;
•	Analyzovať ústavný rámec ohľadom otázok spojených s rozhodovaním vlády SR a NR SR o prítomnosti zahraničných ozbrojených síl na území SR a o vysielaní OS SR mimo územia SR s cieľom prijať adaptáciu na pomery kolektívnej obrany, ako aj zvýšenia flexibility rozhodovacích procesov predovšetkým v exekutíve;
•	Aktívne sa podieľať na celosvetovom boji s medzinárodným terorizmom, dodržiavaní režimov kontroly zbrojenia a odzbrojenia a exportu zbraní, predovšetkým zbraní hromadného ničenia a ich komponentov;
•	V rámci zmluvného systému SR pre mimoriadne udalosti dopracovať dohody medzi: vládou SR a vládou Poľskej republiky o vzájomnej pomoci pri katastrofách, živelných pohromách a iných závažných nehodách, vládou SR a Kabinetom ministrov Ukrajiny o spolupráci a vzájomnej pomoci pri mimoriadnych udalostiach, a vládou SR a vládou Chorvátskej republiky o spolupráci a vzájomnej pomoci pri katastrofách;
•	Získať členstvo v Medzinárodnej energetickej agentúre pri OECD a následným pristúpením SR k Medzinárodnému energetickému programu získať členské výhody pri riešení otázok ropnej bezpečnosti štátu v oblasti stavu ropnej núdze, t. j. poskytnutie núdzových zásob ropy z členských krajín Medzinárodnej energetickej agentúry.

Opatrenia v oblasti obrany:
·	Dopracovať potrebné nové koncepčné, riadiace a plánovacie dokumenty, predovšetkým Systém riadenia obrany SR a Plány použitia OS SR v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu, ktoré budú vychádzať zo  schválených strategických politicko-bezpečnostných dokumentov a novej obrannej legislatívy;
·	Zabezpečiť urýchlenú a dôslednú implementáciu novoprijatých zákonov pre oblasť bezpečnosti a obrany do riadiacich, plánovacích a výcvikových dokumentov a k tomu vytvoriť relevantné organizačné štruktúry;
·	V súlade s Obrannou stratégiou SR a so schválenou Koncepciou reformy systému obrany SR dobudovať systém obrany SR ako komplementárnu súčasť systému bezpečnosti štátu so vzájomnou prepojenosťou jednotlivých prvkov;
•	Formulovať úlohy, kompetencie, organizáciu, činností a štatút Hlavného miesta riadenia obrany ako integrálnej súčasti celoštátneho riadiaceho centra na riešenie krízových situácií, vo vojnovom stave a vo vojne;
·	Ukončiť delimitácie vojsk Ministerstva vnútra SR a Železničného vojska Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií SR;
•	Vypracovať a realizovať Doktrínu ozbrojených síl SR, Doktrínu pozemných síl, Doktrínu vzdušných síl a Logistickú doktrínu s cieľom zabezpečiť prípravu a výcvik OS SR v súlade s normami NATO;
•	V prípade pozvania Slovenska na pražskom summite NATO prijať potrebné úpravy v strategických, koncepčných a plánovacích dokumentoch, ako aj v právnych normách pre oblasť bezpečnosti a obrany štátu, ktoré ukončiť do získania plnohodnotného členstva SR v NATO.

Opatrenia v oblasti vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany:
·	Dopracovať chýbajúce koncepčné, riadiace a realizačné dokumenty v oblasti vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany s dôrazom na Koncepciu vnútornej bezpečnosti, poriadku a ochrany SR;
•	Pokračovať v modernizácii technického a materiálneho vybavenia modulov;
·	Vypracovať scenáre riešenia ohrození nevojenského charakteru;
•	Vypracovať koncepciu vzdelávania pracovníkov orgánov verejnej moci v oblasti krízového manažmentu štátu;
•	Vytvoriť jednotný informačný a komunikačný systém krízového riadenia štátu;
·	Pripraviť osobitnú jednotku Policajného zboru na plnenie úloh medzinárodných policajných misií a operácií civilného krízového riadenia v rámci Spoločnej európskej bezpečnostnej a obrannej politiky EÚ v súlade s príspevkom, ktorý sa SR do policajných kapacít Spoločnej európskej bezpečnostnej a obrannej politiky zaviazala poskytnúť;
•	Reorganizovať útvary Colnej správy SR, ktoré sú zodpovedné za boj so závažnou colnou kriminalitou, predovšetkým v oblasti vysokozdaniteľných tovarov a boja proti drogám a iným nebezpečným materiálom; v oblasti legislatívy rozšíriť právomoci colných orgánov o vyšetrovacie kompetencie v oblasti dovozu, vývozu a tranzitu a v oblasti materiálno-technického zabezpečenia.

	Opatrenia v oblasti zabezpečenia:
•	Pre uvedenie opatrení hospodárskej mobilizácie do praktickej činnosti je ich potrebné upraviť vyhláškami, kde sa stanoví spôsob vykonávania konkrétneho druhu opatrenia. Ďalej budú upravené podrobnosti o výdavkoch na hospodársku mobilizáciu, predaji životne dôležitých výrobkov, alebo tovarov, udržiavanie a využívanie jednotného informačného systému a štruktúre a obsahu krízového plánu v systéme hospodárskej mobilizácie;
•	Vydať vyhlášku Správy štátnych hmotných rezerv SR o podrobnostiach tvorby a hospodárenia s hmotnými rezervami, o podrobnostiach tvorby a hospodárenia s mobilizačnými rezervami a vydať metodické usmernenie na realizáciu opatrení na riešenie stavu ropnej núdze;
•	Pripraviť riešenie existujúceho potencionálneho rizika pri krízových situáciách a zvýšiť dlhodobú bezpečnosť zásobovania energetickými médiami zabezpečením časti dodávok z iných zdrojov alebo inými dopravnými cestami, 
•	Prepojiť krajiny V-4 produktovodom (čo by si vyžiadalo investície), ale táto oblasť by bola dostatočne pokrytá aj pre prípad havárie tranzitu ropných médií nielen u nás, ale aj v rámci stredoeurópskeho regiónu;
•	Ďalším z riešení je zvyšovanie efektívnosti a flexibility energetiky v rámci európskeho prepojenia energetických sietí;
•	Zvýšené náklady si v krátkodobom horizonte vyžadujú investície do zvyšovania kapacity zásobníkov plynu a ropy, aby pokrývali 90 dní domácej spotreby;
•	Prehodnotiť štátne hmotné rezervy tak, aby štát bol pripravený na vysoko pravdepodobné krízové situácie spôsobované v stredoeurópskom regióne, najmä živelné pohromy.

Opatrenia spoločné pre všetky oblasti:
1.	Prijať nové, resp. novelizovať všeobecne záväzné právne predpisy a interné normatívne akty s cieľom ich zosúladenia s prijatým modelom bezpečnostného systému SR;
2.	Vybudovať jednotný systém krízového riadenia na vrcholovej úrovni na riešenie krízových situácií na svojom vlastnom území, ako aj na zapojenie sa do riešenia medzinárodných kríz vojenského a nevojenského charakteru mimo svojho územia;
3.	Overiť reálnosť a realizovateľnosť opatrení v oblasti bezpečnosti štátu, vyplývajúcich z novo prijatých zákonov v tejto oblasti formou nácvikov, cvičení prípadne  pri vzniku konkrétnych krízových situácií. Predovšetkým ide o ústavný zákon č. 227/2002 Z. z.  o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu, Zákon č. 387/2002 Z. z. o riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu, Zákon č.129/2002 Z. z. o integrovanom záchrannom systéme, Zákon č. 319/2002 Z. z.  o obrane SR, Zákon č. 321/2002 Z. z.  o ozbrojených silách SR;
4.	Vyhodnocovať skúsenosti získané pri nácvikoch, cvičeniach alebo pri riešení konkrétnych krízových situácií, zovšeobecňovať ich a v prípade potreby predkladať návrhy legislatívnych úprav;
5.	Pozornosť zamerať na vykonávanie odbornej teoretickej i praktickej prípravy členov ÚKŠ, členov krízových štábov ministerstiev, ústredných orgánov štátnej správy, krajských úradov, okresných úradov a samosprávy. Túto vykonávať koordinovane tak, aby sa riadiaci manažment postupne pripravil na riešenie všetkých predpokladaných krízových situácií;
6.	Po vykonaní odbornej prípravy stabilizovať členov krízového manažmentu 
na všetkých úrovniach;
7.	Vytvoriť funkčný systém financovania bezpečnosti. Finančne zabezpečiť úlohy vyplývajúce z už prijatých legislatívnych noriem tak, aby boli realizované v plnom rozsahu a termínoch. Sú to predovšetkým tieto legislatívne normy: 
	- § 11 Zákona č. 387/2002 Z. z. riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu (finančné zabezpečenie krízových situácií),
	- predovšetkým § 5 Zákona č. 129/2002 Z. z. o integrovanom záchrannom systéme (zriadenie linky tiesňového volania 112, vybudovanie krajských koordinačných stredísk tiesňového volania);
8.	Finančne zabezpečiť realizáciu uznesení vlády SR, ktoré boli prijaté na potrebu zvládnutia niektorých krízových situácií na základe vzniku krízových situácií vo svete v poslednom období, predovšetkým uznesenie :
	- č. 1021 z  24. októbra 2001 k základnému systému biologickej ochrany obyvateľstva SR,
	- č. 1137 zo 6. decembra 2001 k správe  o rozpracovaní súboru opatrení vyplývajúcich z Akčného plánu boja proti terorizmu EÚ, Rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1373/2001 a ďalších relevantných dokumentov v podmienkach Slovenska,
	- č. 939 z 12 decembra 1995 ku koncepcii vyrozumenia a varovania obyvateľstva do roku 2010,
	- č. 31  z 19 januára 2000 k správe o navrhovaných systémových opatreniach na ochranu pred povodňami a spôsobu financovania následkov spôsobených povodňami – Program protipovodňovej ochrany SR do roku 2010.

A. 2 Opatrenia v špecifických otázkach

1. zodpovednosť za bezpečnosť

Vláda SR zodpovedá za bezpečnosť štátu a určuje základnú koncepciu bezpečnosti štátu. Funkcia predsedu vlády SR je zároveň spojená aj s výkonom funkcie predsedu Bezpečnostnej rady SR. Napriek tomuto prepojeniu by si bezpečnostný systém vyžadoval poveriť jedného z podpredsedov vlády SR zodpovednosťou za oblasť bezpečnosti štátu, ktorý by koordinoval činnosť vlády v oblasti bezpečnostnej politiky a bol by zároveň aj podpredsedom Bezpečnostnej rady SR.

Na riešenie bezpečnostných rizík a ohrození uvedených v Bezpečnostnej stratégii SR je potrebné jednoznačne stanoviť konkrétnu zodpovednosť, podiel a súčinnosť štátnych orgánov a orgánov územnej samosprávy, určených právnických osôb a fyzických osôb pri riešení krízových situácií.

Pri riešení otázok bezpečnosti štátu sa podieľajú v rámci svojich možností aj mimovládne neziskové organizácie humanitného zamerania, pričom osobitné miesto patrí Slovenskému Červenému krížu.

Zdokonaliť kontrolný mechanizmus plnenia prijatých opatrení bezpečnostného systému v súlade s pripravovaným osobitným zákonom o fungovaní BR SR v čase mieru.

2. strategické a koncepčné dokumenty

V nadväznosti na zmeny bezpečnostného prostredia po 11. septembri 2001 a závery pražského summitu NATO a kodanského summitu EÚ aktualizovať Bezpečnostnú stratégiu SR a nadväzné strategické a koncepčné dokumenty. Integráciou Slovenska do medzinárodných organizácií rastie aj zodpovednosť Slovenska podieľať sa na zaistení globálnej bezpečnosti, čo môže byť spojené s nárastom nových bezpečnostných rizík a ohrození SR. Na zabezpečenie komplexného prístupu k otázkam bezpečnosti štátu je žiaduce vypracovať aj ďalšie nové špecifické stratégie/koncepcie pre konkrétne bezpečnostné riziká a ohrozenia, ako napr. stratégia pre boj s terorizmom, stratégia ochrany pred kybernetickým útokom, stratégia pre boj s praním špinavých peňazí, s organizovaným zločinom, korupciou a pod.

	3. legislatíva

V nadväznosti na aktualizáciu strategických a koncepčných dokumentov a v záujme zosúladenia našej legislatívy navzájom a vo vzťahu k legislatíve členských štátov NATO a EÚ pripraviť v jednotnom termíne návrh nových a zabezpečiť novelizáciu platných zákonov. Cieľom je legislatívne zabezpečiť efektívne fungovanie bezpečnostného systému štátu a dosiahnuť komplexné riešenie, ktoré vyústi do zníženia počtu zákonov z oblasti bezpečnosti štátu a prekonať ešte stále pretrvávajúci rezortný charakter niektorých zákonov. 

Vypracovaním súboru nových alebo zabezpečením novelizácie platných zákonov vládou je možné poveriť medzirezortnú pracovnú skupinu pod gesciou podpredsedu BR SR. Podľa prijatého modelu bezpečnostného systému SR je potrebné pripraviť návrh novely ústavného zákona č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu, návrh nového zákona o krízovom riadení štátu vo všetkých krízových situáciách a osobitný zákon o fungovaní BR SR v čase mieru. Nadväzne je treba pripraviť návrhy ďalších relevantných právnych noriem v oblasti bezpečnosti štátu.

4. teoretické zázemie

V SR nie je dostatočne rozvinutá odborná teoretická (vedecká) základňa pre riešenie otázok bezpečnosti štátu (nezávislý inštitút bezpečnosti, bezpečnostná komunita a pod.) aj keď krízový manažment je obsahom špecializovanej výuky katedier krízového manažmentu na viacerých vysokých školách. V súčasnosti túto funkciu musia pri tvorbe koncepcií nahrádzať ministerstvá. Rôzne mimovládne organizácie, vysoké školy, vedecké pracoviská pôsobiace v tejto oblasti nepostihujú komplexné riešenie problematiky bezpečnosti štátu. Tento nedostatok komplikuje nielen reformu bezpečnostného systému, ale do budúca vytvára aj ohrozenie jeho efektívneho pôsobenia. Kľúčovým prvkom efektivity celého bezpečnostného systému je široká a integrovaná bezpečnostná komunita. Malo byť v záujme budúceho fungovania a  priebežného skvalitňovania nášho bezpečnostného systému, aby sa vytvoril spôsob spolupráce štátnych a mimovládnych aktérov v tejto oblasti. V prvom rade ide o využívanie odborného potenciálu akademických pracovísk a nezávislých odborníkov pre potreby bezpečnostného systému štátu. V druhom rade  ide o udržiavanie interaktívneho vzťahu medzi  bezpečnostnými orgánmi štátu a občianskou spoločnosťou, ktorý zaistí transparentnosť, verejný dohľad a tým aj demokratickú legitimitu bezpečnostného systému. V súvislosti s využívaním odborného potenciálu mimovládneho sektora by bolo potrebné zvážiť vytvorenie  grantového systému, prostredníctvom ktorého by orgány štátnej správy zadávali „objednávky“ na spracovanie nezávislých štúdií, analýz, projektov, vzdelávacích programov atď.

Súčasťou tohto problému je aj nejednotnosť základných pojmov a spoločnej terminológie v oblasti bezpečnosti a krízového manažmentu a jej kompatibilta so zaužívanou zahraničnou terminológiou. V novoprijatých relevantných zákonoch sú síce zavedené niektoré nové pojmy, ale nepredchádzala im dostatočná koncepčná a teoretická diskusia. Tento stav umožňuje rôznosť výkladov a následne aj vznik problémov pri napĺňaní zákonov. (Spomenúť možno napr.: definovanie štyroch stavov krízovej situácie a osobitný stav - mimoriadna situácia; civilné núdzové plánovanie nie je zadefinované na úrovni štátu; obsah a štruktúra krízových plánov nie je definovaný, a pod.). 

5. jednotnosť systému krízového manažmentu pre krízy vojenského a nevojenského 
charakteru

Súčasný bezpečnostný systém a prijaté právne normy sú do veľkej miery tvorené osobitne pre krízy vojenského a osobitne pre krízy nevojenského charakteru, čomu je prispôsobované aj rozhodovanie, orgány, nástroje, opatrenia, pričom čoraz častejšou realitou sa stávajú zmiešané krízy. Prijaté právne normy pre ohrozenia vojenského charakteru a osobitne pre ohrozenia nevojenského charakteru sú bez vzájomného efektívneho prepojenia. Je potrebné vypracovať jednotnú právnu úpravu pre riešenie všetkých krízových situácií.

6. orgány krízového manažmentu

SR v roku 2002 prijala viaceré zákonné normy, ktorými sa zriadili nové orgány krízového manažmentu (BR SR, ÚKŠ, krízové štáby ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy, a pod.), napriek tomu neexistuje jednotný riadiaci a koordinačný orgán na vrcholovej úrovni riadenia bezpečnosti štátu s presne určenými prvkami, vymedzenými kompetenciami a väzbami. Prijaté zákonné normy v tejto oblasti (najmä ústavný zákon č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu, Zákon č. 319/2002 Z. z. o obrane SR, Zákon č. 387/2002 Z. z. o riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu) nie sú navzájom zosúladené a neexistuje k nim vykonávací predpis, podľa ktorého by sa postupovalo pri transformácii orgánov krízového manažmentu.

Súčasné orgány krízového manažmentu (pozri schému č.1): 
Výsledkom absencie dôslednej medzirezortnej diskusie o úlohách a zaradení nového vrcholového orgánu krízového manažmentu ako následníka po Rade obrany štátu je, že postavenie novovytvorenej Bezpečnostnej rady SR (BR SR) medzi orgánmi krízového manažmentu je nedostatočné a nekoncepčné. BR SR bola žiaľ vytvorená prioritne ako orgán, ktorý s určitými obmedzeniami prevezme pri nefunkčnosti vlády SR (pričom je veľmi nepravdepodobné, že ak bude znemožnená činnosť vlády SR, tak bude funkčná BR SR, ktorá má v podstate podobné zloženie ako vláda SR) v čase vojny, vojnového stavu alebo výnimočného stavu ústavné úlohy a právomoci vlády SR, pričom jej úlohám v čase mieru (t. j. mimo vojny, vojnového stavu alebo výnimočného stavu, alebo keď je vláda SR plne funkčná) sa nevenovala dostatočne pozornosť. BR SR, ak má ísť o vrcholový orgán krízového manažmentu, musí mať charakter stáleho pracovného orgánu vlády SR, ktorý bude mať svojich stálych pracovníkov, pracovné výbory a situačné centrum, ktoré by adekvátne zabezpečovali plnenie jej úloh a úloh vlády SR pri vytváraní bezpečnostného systému SR, vyhodnocovaní bezpečnostnej situácie v SR a vo svete a pri predchádzaní krízovým situáciám. BR SR by mala mať úlohu stáleho strážcu funkčnosti bezpečnostného systému SR a sledovať domácu aj medzinárodnú bezpečnostnú situáciu, čo nie je možné presunúť na vládu SR, aj keď táto je jediná zodpovedná za obranu a bezpečnosť štátu. BR SR by mala plne využívať možnosti obmedzeného počtu členov rozhodujúcich vrcholných riadiacich osôb štátu, keďže riešenie krízových situácií si vyžaduje rýchlosť prijímania opatrení. Zatiaľ nie je schválený zákon o fungovaní BR SR v čase mieru, ako to vyžaduje ústavný zákon č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu, čiastočne síce niektoré funkcie a úlohy možno špecifikovať v štatúte Kancelárie BR SR. Chýbajú tiež podrobnosti o fungovaní BR SR v čase vojny a vojnového stavu v čase, keď bude funkčná vláda SR a BR SR neprevezme jej právomoci. Po vytvorení BR SR bol vytvorený ďalší vrcholový orgán krízového manažmentu – ÚKŠ, pričom nie je jasné prepojenie medzi BR SR a ÚKŠ (Zákon č. 387/2002 Z. z. o riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu iba stanovuje, že oba orgány navzájom spolupracujú pri príprave opatrení). Treba tiež zosúladiť kompetencie bezpečnostných rád a krízových štábov na všetkých úrovniach. Nie je dostatočne jasné a nie sú metodické pokyny, v ktorých prípadoch môže byť zvolaná BR SR, resp. kraja alebo okresu, resp. kedy je nevyhnutné ju zvolať a má prednosť pred inými orgánmi (rôzne krajské/okresné komisie, krajský/okresný krízový štáb a pod.). Nie je tiež dostatočne jasné, kto vlastne metodicky riadi BR krajov a BR okresov.
 
		Parlamentná rada SR bola vytvorená po vzore Bezpečnostnej rady SR, aby v čase vojny, vojnového stavu alebo výnimočného stavu, keď je znemožnená činnosť NR SR, vykonávala jej ústavné právomoci. Medzi výnimky z rozhodovania Parlamentnej rady SR patrí napr. právomoc vyslovovať súhlas s medzinárodnou zmluvou. V čase vojny alebo vojnového stavu môže však byť strategicky pre Slovensku dôležité uzatvoriť napr. zmluvné spojenectvo s inou krajinou, čo však podľa súčasnej legislatívy nebude možné. Problémom môže byť aj uzatvorenie samotného prímeria, ktoré má tiež formu medzinárodnej zmluvy. 

		Ústredný krízový štáb je podľa súčasnej legislatívy poradným orgánom vlády SR, ktorý koordinuje činnosť orgánov štátnej správy, orgánov územnej samosprávy a ďalších zložiek určených na riešenie krízovej situácie v období krízovej situácie. ÚKŠ nie je stálym orgánom krízového manažmentu, zriadený je na riešenie krízovej situácie v období krízovej situácie. Štatút ÚKŠ schválený vládou SR stanovuje zloženie ÚKŠ a činnosť ÚKŠ v čase kríz. Súčasná legislatíva rieši otázky činnosti ÚKŚ len pri krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu. Pôsobenie ÚKŚ v čase vojny a vojnového stavu nie je právne doriešené. ÚKŠ by mal pôsobiť vo všetkých typoch krízových situácií. Ako už bolo konštatované pri BR SR, nie je jasné prepojenie ÚKŠ s BR SR (zákon iba stanovuje, že spolupracujú). Efektívne prepojenie s BR SR by sa docielilo napr. po organizačnom zaradení ÚKŠ pod BR SR (bližšie v navrhovaných modeloch bezpečnostného systému SR).

Podľa Zákona č. 387/2002 Z. z. o riadení štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu sa na všetkých stupňoch krízového riadenia majú dobudovať osobitné útvary, ktoré zároveň plnia aj úlohy sekretariátu krízového štábu. Podľa Zákona č. 319/2002 Z. z. o obrane SR sa pri príprave na krízové situácie zriaďujú útvary krízového riadenia, ktoré v období krízových situácií plnia úlohy krízových štábov. Keďže nie je jasné postavenie zriadených útvarov krízového riadenia, krízového štábu, osobitného útvaru a sekretariátu a ich vzťah medzi nimi, v štátnej správe je nejednotnosť pri vytváraní útvarov krízového riadenia. Novoprijaté zákony priamo vyvolávajú možnosti rôzneho výkladu. 

V súčasnom bezpečnostnom systéme fungujú viaceré medzirezortné komisie, ktorých hlavnou úlohou je pri určitom špecifickom type krízy presahujúcej kompetencie alebo možnosti relevantného ministerstva koordinovať viacero orgánov štátnej správy na celoštátnej úrovni. Do vyhlásenia krízovej situácie tieto medzirezortné komisie pôsobia samostatne, v čase krízovej situácie sú súčasťou ÚKŠ.

		7. situačné a analytické centrum 

SR nemá vytvorené stále ústredné situačné a analytické pracovisko (ďalej len „SITCEN“) na nepretržité sledovanie a vyhodnocovanie bezpečnostnej situácie v štáte a vo svete. V súčasnosti pôsobí na MZV SR Dočasné SITCEN SR, ktoré však vzhľadom na svoj charakter má obmedzenú pôsobnosť so zameraním na zahraničie. Ústredný SITCEN by mal byť vytvorený pri BR SR a mal by využívať aj informácie získané spravodajskými službami, tento vzťah bude treba nadefinovať. Bezpečnostnému systému SR zároveň chýba aj systém aktualizácie bezpečnostných rizík a prehľad zdrojov bezpečnostných rizík, ktorý by bol prístupný všetkým relevantným subjektom. Situačné a analytické centrá bude potrebné vytvoriť aj v pôsobnosti orgánov miestnej štátnej správy a vyšších územných celkov.

		SR nemá jednotný krízový informačný a komunikačný systém, ktorý by mal byť napojený na ústredné situačné a analytické centrum a ostatné orgány krízového riadenia.

		8. zapojenie informačných služieb

Informačné služby SR majú významné miesto zvlášť v oblasti prevencie pred krízovými situáciami. V rámci krízového manažmentu zamerať pozornosť informačných služieb na udalosti, ktoré majú, alebo by mohli mať, rozsiahly, celospoločensky negatívny vplyv na životy a majetok občanov, na bezpečnosť, sociálnu stabilitu, ekonomické záujmy a zahraničnopolitické vzťahy štátu a ktoré je možné vyriešiť iba s použitím mimoriadnych opatrení a prostriedkov. Tieto udalosti nemusia mať nutne od počiatku charakter „otvorenej krízy“, ale za určitých okolností môžu do nej vyústiť. Preto by mali byť spravodajsky vyhodnocované proaktívnym prístupom tak, aby včasným zachytením signálov a varovaním na bezpečnostné riziká bolo možné krízovej situácii predísť, prípadne ju riešiť s menšími škodami. Udalosti 11. septembra 2001 viedli po celom svete k posilnenia postavenia a skvalitneniu spravodajských služieb v bezpečnostnom systéme štátu a ich zapojeniu do medzinárodnej výmeny spravodajských informácií. 
	
		Slovenská informačná služba nie je zo zákona ústredným orgánom štátnej správy a nie je jednotne upravené postavenie spravodajských služieb. Zatiaľ čo Vojenské spravodajstvo podlieha priamo ministrovi obrany SR ako členovi vlády SR, Slovenská informačná služba nemá definovaný vzťah ku vláde SR. SR by mala prijať osobitný zákon o spravodajských službách, ktorý by presne vymedzoval pôsobnosti a možnosti spolupráce a koordinácie spravodajských služieb. Do súčasnosti nepracuje osobitný orgán na koordináciu spravodajských služieb (dva parlamentné výbory majú za funkciu kontrolovať činnosť spravodajských služieb), aj preto sa ako jeden z pracovných výborov BR SR vytvára Výbor pre koordináciu spravodajských služieb. Možným riešením tohto stavu by bolo vytvorenie postu nového ministra bez portfeuille, ktorý by bol zodpovedný za koordináciu činnosti spravodajských služieb v SR, alebo touto funkciou poveriť podpredsedu vlády SR pre oblasť bezpečnosti štátu – podpredsedu Bezpečnostnej rady SR.

		Po ukončení fungovania Rady obrany štátu v SR právomoc ukladať Slovenskej informačnej službe konkrétne úlohy (podľa Zákona NR SR č. 46/1993 Z. z. o Slovenskej informačnej službe mala túto právomoc Rada obrany štátu prostredníctvom svojho predsedu) prešla na Bezpečnostnú radu SR, ktorá je iba poradným orgánom vlády SR. Vláda SR vo svojich uzneseniach môže od Slovenskej informačnej služby iba žiadať splnenie, nie priamo ukladať plnenie stanovených úloh. 
 
9. príprava personálu, precvičovanie, informovanie

Je nevyhnutné zaviesť systém odbornej a špeciálnej prípravy osôb podieľajúcich sa na riadení a fungovaní bezpečnostného systému štátu. S týmto problémom úzko súvisí aj nedostatočná odborno-teoretická základňa v oblasti bezpečnostnej problematiky. Nedostatkom súčasného systému je, že vrcholní predstavitelia štátu, krajov a okresov sú členmi viacerých orgánov krízového riadenia, ktoré teoreticky môžu byť aktivované súbežne. Duplicitné zastúpenie funkcionárov vo viacerých orgánoch krízového riadenia sa prejavilo napr. v čase povodní (júl 2002), keď boli zvolávané súbežne Ústredná povodňová komisia a Komisia ministra vnútra pre riešenie mimoriadnych udalostí. Rovnakým problémom je, že sa prekrýva odborný a politický prvok riadenia v orgánoch krízového manažmentu. Nezastupiteľnosť členov v orgánoch krízového riadenia stanovená v zákonoch vytvára podmienky na ohrozenie ich funkčnosti.

Skúsenosti z oblasti krízového manažmentu SR získavala najmä z reálneho riešenia skutočných krízových situácií (povodeň, havária, požiar). Od vzniku SR nebolo uskutočnené okrem cvičenia HAVÁRIA 97 a zapojenia SR do medzinárodných krízových cvičení CMX (NATO, EÚ) žiadne cvičenie, v ktorého rámci by sa preverila pripravenosť orgánov krízového riadenia na všetkých stupňoch riadenia. Dôležitou súčasťou efektívneho fungovania bezpečnostného systému po vzniku krízových situácií musí byť pravidelná odborná príprava členov orgánov krízového riadenia na všetkých stupňoch riadenia. Súčasťou tejto prípravy je aj vypracovanie scenárov riešenia krízových situácií nevojenského charakteru a ich praktické precvičovanie.

Je potrebné vytvoriť systémové podmienky k tomu, aby verejnosť bola dostatočne a včas informovaná, teoreticky aj prakticky pripravovaná na činnosť po vzniku krízovej situácie, čím by sa predchádzalo nežiaducemu chaosu, panike a nedisciplinovanosti. Na to treba využiť poznatky správania sa ľudí v krízových situáciách, psychologické a poradenské služby. 

10. finančné otázky a rozdelenie zdrojov

Finančné zabezpečenie riešenia krízovej situácie je rozhodujúce pre efektívnosť krízového manažmentu. Finančné zabezpečenie zaručenia bezpečnosti SR musí byť záležitosťou štátu a naviazané na štátny rozpočet. Skúsenosti z posledných krízových situácií potvrdzujú, že SR by mala v kapitole Všeobecná pokladničná správa každoročne vytvárať rozpočtovú rezervu na riešenie krízových situácií podľa  § 15 ods. 2 zákona NR SR č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov s účelovým určením na zabezpečenie bezpečnosti SR. Výška týchto účelových prostriedkov by sa mohla, v nadväznosti na zdrojové možnosti štátneho rozpočtu, odvodzovať ako percentuálny podiel HDP a o ich použití  by rozhodovala vláda SR.

S procesom globalizácie a rozvojom technológií dochádza k nárastu a diverzifikácii bezpečnostných rizík, pričom finančné zdroje sú obmedzené, nerastú s nimi úmerne a nie je možné vyčleniť dostatočné finančné prostriedky na elimináciu všetkých potencionálnych rizík a ohrození.  Podľa klasifikácie bezpečnostných rizík treba rozhodnúť o rozdelení dostupných zdrojov. Tieto prístupy uplatniť pri príprave jednotlivých scenárov ohrození.

11. scenáre ohrozenia

SR nemá doteraz vypracované komplexné scenáre na riešenie krízových situácií nevojenského a zmiešaného charakteru. Mimo oblasť obrany štátu existujú scenáre ohrození pre niektoré konkrétne typy krízových situácií, ktoré však nie sú celoštátne koordinované. Dokumentácia je vypracovaná iba pre špecifické oblasti ako hospodárska mobilizácia. Zatiaľ nie sú pripravené komplexné scenáre alebo plány činnosti štátu v prípade vyhlásenia vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu alebo núdzového stavu na všetkých úrovniach. 

SR by si mala vypracovať základný prehľadný zoznam opatrení na zaručenie funkčnosti bezpečnostného systému, ktorý by zahrnoval napr. opatrenia na obranu zvrchovanosti, územnej celistvosti a nedotknuteľnosti hraníc; opatrenia na boj s terorizmom; opatrenia na obranu demokratického poriadku štátu; opatrenia na ochranu základných práv a slobôd občanov; opatrenia na ochranu života zdravia a majetku občanov; opatrenia na ochranu životného prostredia; opatrenia na plnenie záväzkov vyplývajúcich z kolektívnej obrany a zapojenia sa do medzinárodného krízového manažmentu, opatrenia na obranu a ochranu infraštruktúry, a pod. V jednotlivých oblastiach bezpečnosti by sa menovali konkrétne opatrenia zahraničnej bezpečnostnej politiky, obrannej politiky, vnútornej politiky štátu, zabezpečenia obranných zdrojov (materiál, ľudské zdroje, finančné zdroje), krízového plánovania a pod. Touto úlohou by mohla byť poverená BR SR.

B. Navrhované modely bezpečnostného systému

Na základe uvedených kritérií cieľový bezpečnostný systém SR budovať postupnou transformáciou súčasného bezpečnostného systému tak, aby bola zaistená jednotnosť rozhodovania a boli oddelené rozhodovacie, poradné a výkonné funkcie a právomoci orgánov krízového manažmentu.

Model č. 1 (pozri schému č. 2):

Navrhuje sa, aby ústredným rozhodovacím orgánom bezpečnostného systému SR v bezkrízovom stave štátu bola vláda SR, ktorej poradným orgánom bude Bezpečnostná rada SR. BR SR v prípade vzniku krízovej situácie (vojna, vojnový stav, výnimočný stav, núdzový stav) prevezme aj v prípade funkčnosti vlády SR niektoré, presne definované rozhodovacie právomoci vlády ustanovené osobitným zákonom v rozsahu nevyhnutne potrebnom na riešenie krízovej situácie. Vláda SR v čase krízovej situácie naďalej plní svoje ústavné úlohy pri riadení štátu. BR SR ako zúžený, odborne zainteresovaný, kolektívny orgán rozhodovania, s posilnenými právomocami, umožňuje efektívnejšie a operatívnejšie riešenie krízovej situácie. BR SR má v tomto prípade právomoc ukladať priamo ministerstvám a ostatným ústredným orgánom štátnej správy a ďalším orgánom štátnej správy a územnej samosprávy, právnickým osobám a fyzickým osobám úlohy súvisiace s riešením krízovej situácie. Výkonným orgánom BR SR v čase krízovej situácie je Ústredný krízový štáb, ktorý sa skladá z odborníkov jednotlivých ministerstiev a vecne príslušných inštitúcií a na jeho čele je podpredseda BR SR. Úlohou ÚKŠ je vypracúvať a predkladať BR SR návrhy na riešenie vzniknutej krízovej situácie. Stálymi pracovnými orgánmi BR SR sú štyri výbory – Výbor pre zahraničnú politiku, Výbor pre obranné plánovanie, Výbor pre civilné núdzové plánovanie a Výbor pre koordináciu spravodajských služieb, ktoré v oblasti svojej pôsobnosti využívajú analýzy bezpečnostného prostredia na prípravu koncepčných návrhov na predchádzanie a riešenie krízových situácií. Stálym analytickým orgánom BR SR je SITCEN, ktorého úlohou je zber informácií ohľadom vývoja bezpečnostného prostredia štátu a analýza bezpečnostných rizík a ohrození. Dennú situačnú správu SITCEN by dostávali predseda a podpredseda BR SR, členovia BR SR, prezident SR a predseda Národnej rady SR. V čase vojnového stavu alebo vojny sa pre potreby obrany štátu vytvára Hlavné miesto riadenia obrany štátu, zložené z prezidenta SR a členov BR SR, ktorého úlohou je zabezpečovať úlohy spojené s riadením obrany štátu. V čase vojny a vojnového stavu ÚKŠ pokračuje v činnosti a integruje sa do Hlavného miesta riadenia obrany štátu.

	Na ministerstvách, ostatných ústredných orgánov štátnej správy, Národnej banke Slovenska a Slovenskej informačnej službe sú vytvorené útvary krízového riadenia, ktoré po vzniku krízovej situácii vytvárajú krízové štáby na riešenie krízovej situácie v oblasti ich pôsobnosti. V prípade aktivácie ÚKŠ je činnosť krízových štábov koordinovaná ÚKŠ. 

	Na úrovni kraja je rozhodovacím orgánom na prevenciu, monitorovanie a riešenie krízových situácií bezpečnostná rada kraja, sú vytvorené útvary krízového riadenia, ktoré po vzniku krízovej situácie vytvárajú krízové štáby na riešenie krízovej situácie v kraji. Krízový štáb kraja je výkonným orgánom bezpečnostnej rady kraja. Bezpečnostná rada kraja sa za svoju činnosť zodpovedá BR SR.

	Na úrovni okresu je rozhodovacím orgánom na prevenciu, monitorovanie a riešenie krízových situácií bezpečnostná rada okresu, sú vytvorené útvary krízového riadenia, ktoré po vzniku krízovej situácie vytvárajú krízové štáby na riešenie krízovej situácie v okrese. Krízový štáb okresu je výkonným orgánom bezpečnostnej rady okresu. Bezpečnostná rada okresu sa za svoju činnosť zodpovedá bezpečnostnej rade kraja.

	Na najnižšom stupni krízového riadenia určené obce si na riešenie krízovej situácie zriaďujú krízový štáb. 

	Nevýhodou tohto modelu je nutnosť úpravy Ústavy SR a ústavného zákona č. 227/2002 Z. z. v otázkach postavenia vlády SR a BR SR a ostatných všeobecne záväzných právnych predpisov.

Model č. 2 (pozri schému č. 3):

Navrhuje sa, aby na rozdiel od modelu 1, hlavným rozhodovacím orgánom bezpečnostného systému za každej situácie, teda aj za krízovej situácie, bola jedine vláda SR. Hlavným poradným orgánom vlády SR v oblasti bezpečnosti je BR SR. Hlavným výkonným orgánom krízového riadenia je ÚKŠ ako pracovný orgán BR SR, ktorý predkladá návrhy opatrení BR SR, pri nebezpečenstve z omeškania by ÚKŠ mal právo predkladať návrhy opatrení na riešenie vzniknutej krízovej situácie priamo vláde SR.

Postavenie ministerstiev, ostatných ústredných orgánov štátnej správy a iných orgánov štátnej správy, vrátane krajských úradov a okresných úradov, ako aj obcí a príslušných krízových štábov je rovnaké ako v modeli č. 1. Bezpečnostná rada kraja sa za svoju činnosť zodpovedá vláde SR a BR SR je informovaná o návrhoch a opatreniach na riešenie krízovej situácie. Bezpečnostná rada okresu sa zodpovedá za svoju činnosť bezpečnostnej rade kraja.

Realizácia tohto modelu si nevyžaduje tak rozsiahle úpravy všeobecne záväzných právnych noriem ako model č. 1, ktoré je možné riešiť osobitným zákonom o fungovaní BR SR v čase mieru. Výhodou je, že je vyriešený vzťah a postavenie BR SR a ÚKŠ vo všetkých krízových situáciách.

4.	ZÁVERY

Bezpečnostný systém SR navrhnutý v tejto koncepčnej podobe bude účinnejší a efektívnejší ako súčasný systém, ktorý navrhujeme transformovať. Implementácia Koncepcie bezpečnostného systému SR vytvorí predpoklady na to, aby navrhovaný bezpečnostný systém efektívnejšie zaručoval bezpečnosť štátu, zohľadňoval naše integračné záujmy a reagoval na súčasné aj budúce bezpečnostné prostredie. Finančná a personálna náročnosť transformácie Koncepcie bude súčasťou Plánu realizácie Koncepcie rozpracovanom BR SR. Funkčnosť bezpečnostného systému štátu musí byť nepretržite zdokonaľovaná, pravidelne a systematicky preverovaná a hodnotená.

														Schéma č. 1

Súčasný stav organizačných štruktúr krízového manažmentu
v bezpečnostnom systéme SR

v bezpečnostnom systéme SR

Prezident SR

Územná vojenská správa

Vyššia vojenská správa

Krízový štáb okresu

Okresný úrad

Krízový štáb kraja

Krajský úrad

Krízový štáb obce

Obce

Vyšší územný celok

Krajské riaditeľstvo hasičského
a záchranného zboru

Okresné riaditeľstvo hasičského
a záchranného zboru

Krajské riaditeľstvo
Policajného zboru

Okresné riaditeľstvo
Policajného zboru

Bezpečnostná rada
okresu

Ústredný krízový štáb

Parlamentná rada

Bezpečnostná rada SR

- Komisia vlády SR pre radiačné havárie
- Ústredná povodňová komisia
- Ústredná pandemická komisia
- Ústredná protinákazová komisia
- Komisia pre ropnú bezpečnosť

  Hlavné miesto riadenia obrany štátu v čase vojny alebo
  vojnového stavu

D-SITCEN SR pri MZV SR

Rezortné krízové štáby

Ministerstvá a ostatné
ústredné orgány štátnej správy

poradné orgány
 vlády SR

medzirezortné komisie

Medzinárodné bezpečnostné a hospodárske organizácie

Národná rada SR

Vláda SR

poradný orgán vlády SR

     Bezpečnostná rada SR

Výbor pre 
koordináciu 
činností 
spravodajských
 služieb

Výbor pre 
obranné 
plánovanie

Výbor pre 
civilné 
núdzové
plánovanie

Výbor pre
zahraničnú
politiku

Bezpečnostná rada
kraja

														Schéma č. 2

Schéma organizačných štruktúr bezpečnostného systému SR
podľa modelu č. 1

Bezpečnostná rada
kraja

Krajské riaditeľstvo hasičského
a záchranného zboru

Krajské riaditeľstvo
Policajného zboru

Ministerstvá a ostatné
ústredné orgány štátnej správy

Krízový štáb okresu

Krízový štáb kraja

SITCEN

Štáb MO SR  a ostatných ústredných orgánov

Hlavné miesto riadenia obrany štátu v čase vojny alebo      vojnového stavu

                      Bezpečnostná rada SR

Výbor pre
zahraničnú
politiku

Výbor pre 
civilné 
núdzové
plánovanie

Výbor pre 
obranné 
plánovanie

Výbor pre 
koordináciu 
činností 
spravodajských
 služieb

SITCEN

Obce

Okresný úrad

Krajský úrad

Rezortné krízové štáby

Medzinárodné bezpečnostné a hospodárske organizácie

Prezident SR

Vyššia vojenská správa

Územná vojenská správa

Krízový štáb obce

Vyšší územný celok

Ústredný krízový štáb

Okresné riaditeľstvo hasičského
a záchranného zboru

Okresné riaditeľstvo
Policajného zboru

výkonný orgán
vedie podpredseda
BR SR

Ústredný krízový štáb

poradný orgán vlády SR  v bezkrízovej situácii, vedie predseda vlády SR
hlavný rozhodovací krízový orgán SR v krízovej situácii počínajúc núdzovým stavom s právomocou ukladať úlohy štátnym orgánom

analytický
orgán

Bezpečnostná rada SR

Bezpečnostná rada
okresu

SITCEN

SITCEN

Vláda SR

Národná rada SR

Parlamentná rada

														Schéma č. 3

Schéma organizačných štruktúr bezpečnostného systému SR
podľa modelu č. 2

Bezpečnostná rada
kraja

Ministerstvá a ostatné
ústredné orgány štátnej správy

Krízový štáb okresu

Krízový štáb kraja

SITCEN

Štáb MO SR  a ostatných ústredných orgánov

Hlavné miesto riadenia obrany štátu v čase vojny alebo      vojnového stavu

                      Bezpečnostná rada SR

Výbor pre
zahraničnú
politiku

Výbor pre 
civilné 
núdzové
plánovanie

Výbor pre 
obranné 
plánovanie

Výbor pre 
koordináciu 
činností 
spravodajských
 služieb

SITCEN

Obce

Okresný úrad

Krajský úrad

Rezortné krízové štáby

Medzinárodné bezpečnostné a hospodárske organizácie

Prezident SR

Vyšší územný celok

Vyššia vojenská správa

Územná vojenská správa

výkonný orgán

Krízový štáb obce

Ústredný krízový štáb

Krajské riaditeľstvo hasičského
a záchranného zboru

Krajské riaditeľstvo
Policajného zboru

Okresné riaditeľstvo hasičského
a záchranného zboru

Okresné riaditeľstvo
Policajného zboru

poradný orgán vlády SR
vedie predseda vlády SR

analytický
orgán

Bezpečnostná rada SR

Bezpečnostná rada
okresu

SITCEN

SITCEN

Vláda SR

Národná rada SR

Parlamentná rada

Ústredný krízový štáb