DOBROVOĽNÉ PRÍSĽUBY A ZÁVÄZKY KU KANDIDATÚRE 
SLOVENSKEJ REPUBLIKY DO RADY OSN PRE ĽUDSKÉ PRÁVA

Slovenská republika sa plne hlási k univerzálnemu rozvoju a ochrane ľudských práv a základných slobôd. Od svojho vzniku v roku 1993 sa Slovenská republika zasadzuje za dodržiavanie cieľov a zásad Charty OSN v oblasti ľudských práv, za rovnosť veľkých i malých národov, za implementáciu medzinárodných noriem a štandardov vyplývajúcich zo Všeobecnej deklarácie ľudských práv a ďalších medzinárodných dokumentov.

Ochrana ľudských práv na regionálnej aj globálnej úrovni tvorí integrálnu súčasť zahraničnej politiky Slovenskej republiky. Aj počas pôsobenia na poste nestáleho člena Bezpečnostnej rady OSN v rokoch 2006 - 2007 Slovenská republika podporovala zriadenie Rady pre ľudské práva s cieľom posilniť mechanizmus ochrany ľudských práv v rámci OSN. Dodržiavanie ľudských práv, zásad dobrého vládnutia a zákonnosti považuje za základný prvok prevencie pred vznikom otvorených kríz a konfliktov.

Slovenská republika kandiduje na členstvo v Rade OSN pre ľudské práva na obdobie rokov 2008 - 2011 s ambíciou zohrávať pozitívnu a konštruktívnu úlohu v rozvoji a ochrane ľudských práv vo svete. Slovenská republika nebola nikdy v minulosti členom bývalej Komisie OSN pre ľudské práva a nepôsobila ani v súčasnej Rady. Je plne presvedčená o dôležitosti spravodlivej rotácie členov Rady. Slovenská republika je odhodlaná po získaní kresla v Rade aktívne participovať na jej činnosti a prispieť k upevneniu postavenia Rady v hierarchii orgánov OSN. 

Rezolúcia VZ OSN 60/251 poskytuje Rade OSN pre ľudské práva potrebné prostriedky pre posudzovanie ľudskoprávnych situácií a prijímanie rozhodnutí. Rada by mala promptne reagovať na prípady hrubého a systematického porušovania ľudských práv a skúmať vhodné spôsoby ich nápravy. Odporúčania Rady by sa mali zameriavať na hľadanie praktických riešení a viesť ku konkrétnym zlepšeniam realizovaným v spolupráci s ďalšími orgánmi OSN, medzinárodnými organizáciami a dotknutými krajinami. 

Majúc na pamäti, že ľudské práva sú nedeliteľné, navzájom prepojené a závislé,  Slovenská republika presadzuje princíp rovnocennosti občianskych a politických práv a hospodárskych, kultúrnych a sociálnych práv, vrátane práva na rozvoj. V tejto súvislosti Slovenská republika venuje osobitnú pozornosť otázkam sociálnej inklúzie, odbúravaniu sociálnych a kultúrnych predsudkov, rozvíjaniu tolerancie, rasovej a náboženskej znášanlivosti.        

Podčiarkujúc význam záverov Miléniového summitu z r. 2000 a miléniových rozvojových cieľov, Slovenská republika považuje za potrebné venovať náležitú pozornosť rozvoju dobrého vládnutia, zákonnosti a ochrany najviac zraniteľných a marginalizovaných skupín obyvateľstva, vrátane žien, detí, seniorov, zdravotne postihnutých osôb a osôb, ktoré sú príslušníkmi národnostných menšín alebo etnických skupín. 

Slovenská republika je zmluvnou stranou takmer všetkých medzinárodných právnych nástrojov v oblasti ochrany ľudských práv a humanitárneho práva. Podľa článku 7 ods. 5 Ústavy Slovenskej republiky medzinárodné zmluvy o ľudských právach a základných slobodách majú prednosť pred zákonmi Slovenskej republiky a aplikujú sa priamo ako tzv. „self-executing treaties“.   

Slovenská republika je zmluvnou stranou šiestich základných ľudskoprávnych dohovorov OSN a ich opčných protokolov:  
•	Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach a jeho 2 opčných protokolov;
•	Medzinárodného paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach;
•	Dohovoru proti mučeniu a inému krutému, neľudskému či ponižujúcemu zaobchádzaniu a trestaniu;
•	Medzinárodného dohovoru o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie;
•	Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien a jeho opčného protokolu;
•	Dohovoru o právach dieťaťa a jeho 2 opčných protokolov.  

Slovenská republika pri ratifikácii jednotlivých dohovorov neuplatňovala žiadne výhrady k preberaným záväzkom. V septembri 2007 Slovenská republika podpísala aj oba nové dôležité ľudskoprávne nástroje - Medzinárodný dohovor o ochrane všetkých osôb pred nedobrovoľným zmiznutím a Dohovor o právach osôb so zdravotným postihnutím, vrátane jeho Opčného protokolu.  

Slovenská republika je zmluvnou stranou mnohých ďalších dohovorov pre oblasť ľudských práv, medzinárodného humanitárneho a trestného práva, vrátane Rímskeho štatútu Medzinárodného trestného súdu, 4 Ženevských dohovorov a 3 protokolov k nim a príslušných ľudskoprávnych dohovorov Rady Európy. 

Slovenská republika plne spolupracuje s osobitnými procedúrami Rady a ako jedna z prvých krajín už v marci 2001 vystavila stále pozvanie pre misie osobitných procedúr.    

Zdôrazňujúc význam ochrany ľudských práv na medzinárodnej úrovni Slovenská republika predkladá nasledujúce dobrovoľné prísľuby a záväzky:

•	aktívne sa zúčastňovať na činnosti a rokovaniach Rady a podporovať rozvoj všestranného dodržiavania všetkých ľudských práv a základných slobôd pre všetkých;

•	rozvíjať duch dialógu a spolupráce medzi členskými krajinami Rady s cieľom dosiahnuť reálny pokrok pri ochrane ľudských práv v praxi;

•	prispieť ku konsolidácii nových mechanizmov Rady, vrátane systému osobitných procedúr, mechanizmu podávania sťažností a Poradného výboru;
 
•	aktívne sa zapojiť do univerzálneho periodického hodnotenia s cieľom rozvíjať ho ako kooperatívny a inkluzívny proces, ktorého výsledkom budú konštruktívne odporúčania pre členské štáty prijímané na zásade rovnakého metra a s identifikáciou oblastí, kde existuje priestor na budovanie kapacít a možnú technickú podporu;

•	udržiavať najvyššie ľudskoprávne štandardy a plne spolupracovať s Radou a jej orgánmi,  potvrdzujúc platnosť otvoreného pozvania pre držiteľov mandátov osobitných procedúr;

•	spolupracovať s Úradom Vysokej komisárky OSN pre ľudské práva a podporovať jeho činnosť;  

•	rozvíjať spoluprácu medzi vládnym sektorom a občianskou spoločnosťou, využívajúc pritom účasť mimovládnych organizácií na aktivitách Rady;  

•	zasadzovať sa za univerzálnu ratifikáciu ľudskoprávnych dohovorov OSN a aktívne povzbudzovať tretie štáty, aby sa stali ich zmluvnou stranou v prípade, že tak ešte neurobili;

•	podieľať sa na príprave nových medzinárodnoprávnych noriem a nástrojov v oblasti ľudských práv, vrátane zlepšovania fungovania existujúcich mechanizmov; 

•	spolupracovať so zmluvnými orgánmi OSN a usilovať o včasné predkladanie národných periodických správ vo vzťahu k dohovorom, ktorými je Slovenská republika viazaná; 

•	ukončiť počas členstva v Rade ratifikačný proces Medzinárodného dohovoru o ochrane všetkých osôb pred nedobrovoľným zmiznutím a Dohovoru o právach osôb so zdravotným postihnutím v Slovenskej republike;

•	deliť sa o vlastné skúsenosti s budovaním demokratických štruktúr a ľudskoprávnych inštitúcií a odovzdávať know-how v tejto oblasti iným krajinám v transformačnom procese, ktoré o to prejavia záujem.   

Slovenská republika prešla v ostatnom období hlbokými zmenami súvisiacimi s obnovou demokratického charakteru štátu a medzičasom vybudovala kvalitný systém ochrany ľudských práv na národnej úrovni. V súvislosti so vznikom samostatného štátu v r. 1993 boli právne záruky ochrany ľudských práv a základných slobôd pevne zakotvené do Ústavy Slovenskej republiky.  

Slovenská republika má v súčasnosti k dispozícii široký legislatívny a inštitucionálny rámec, ktorým zabezpečuje ochranu ľudských práv a základných slobôd pre všetkých  občanov. Ústava Slovenskej republiky zakotvuje, že na jej území sú všetci ľudia slobodní a rovní v dôstojnosti a právach. Základné práva a slobody sú zaručené na území Slovenskej republiky všetkým osobám bez ohľadu na ich odlišné postavenie vymedzené v Ústave. 

Na vládnej úrovni patrí problematika ľudských práv do kompetencie podpredsedu vlády pre vedomostnú spoločnosť, európske záležitosti, ľudské práva a menšiny. Poradným  orgánom vlády pre otázky národnostnej politiky a  implementáciu medzinárodných zmlúv je Rada vlády Slovenskej republiky pre národnostné menšiny a etnické skupiny. S cieľom vytvoriť efektívne inštitucionálne zabezpečenie riešenia záležitostí rómskej menšiny bol v roku 1999 zriadený post splnomocnenca vlády pre rómske komunity. Na parlamentnej úrovni sa ľudskoprávnou problematikou zaoberá Výbor pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien Národnej rady Slovenskej republiky, ktorý okrem iného posudzuje návrhy zákonov z hľadiska ich súladu s ustanoveniami Ústavy a medzinárodnými záväzkami. 

Zriadením inštitútu ombudsmana, označovaného ako verejný ochranca práv, Slovenská republika vytvorila mechanizmus nezávislej kontroly dodržiavania ľudských práv. Už v prvom päťročnom funkčnom období sa úrad verejného ochrancu práv prejavil ako efektívny prostriedok mimosúdnej kontroly dodržiavania základných práv a slobôd fyzických a právnických osôb pri konaní, rozhodovaní alebo nečinnosti orgánov verejnej správy. 

V roku 1993 bolo zákonom zriadené Slovenské národné stredisko pre ľudské práva,  ktoré z medzinárodného hľadiska má v rámci OSN postavenie Národnej inštitúcie pre ľudské práva (NHRI). Do právomoci strediska patrí okrem iného právna pomoc obetiam diskriminácie a prejavov intolerancie, vďaka čomu má v rámci Európskej únie status špecializovanej inštitúcie na oblasť antidiskriminácie tzv. Equality body.

S cieľom ďalej posilňovať ochranu ľudských práv na národnej úrovni Slovenská republika predkladá nasledujúce dobrovoľné prísľuby a záväzky:

•	rozvíjať inštitucionálne zabezpečenie a špecifické národné politiky so zameraním na ochranu ľudských práv a základných slobôd, nadväzujúc pritom na doposiaľ získanú  expertízu vládnych orgánov,  mimovládnych organizácií a iných relevantných subjektov;

•	pokračovať v plnení Akčného plánu predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie a intolerancie s cieľom budovať tolerantný a demokratický štát, rozvíjať multikultúrny charakter spoločnosti a predchádzať všetkým formám diskriminácie;

•	posilňovať inštitucionálnu a praktickú ochranu práv detí a žien v spoločnosti, vrátane rozvoja špecifických programov za týmto účelom;  

•	vypracovať Národný akčný plán pre deti s cieľom naplniť odporúčania príslušného zmluvného orgánu OSN;

•	budovať účinné mechanizmy v oblasti prevencie a potláčania obchodovania s ľuďmi a pokračovať v plnení úloh vyplývajúcich z Národného akčného plánu boja proti obchodovaniu s ľuďmi;

•	zvyšovať objem oficiálnej rozvojovej pomoci poskytovanej prioritným krajinám, vrátane pomoci formou projektov zameraných na budovanie demokratických inštitúcií a ochranu ľudských práv;  

•	oboznamovať širokú verejnosť s činnosťou medzinárodných orgánov pre oblasť ľudských práv a ich hodnotením stavu ľudských práv v Slovenskej republike (zverejnenie výsledkov prezentácií periodických správ pred zmluvnými orgánmi a pod.);

•	podporovať činnosť nezávislých inštitúcií, osobitne verejného ochrancu práv a Slovenského národného strediska pre ľudské práva, a ďalej orientovať ich činnosť na riešenie konkrétnych problémov občanov, odstraňovanie nerovného zaobchádzania a diskriminácie, ako aj vzdelávanie verejnosti v oblasti ľudských práv.