LEGISLATÍVNA RADA VLÁDY
   SLOVENSKEJ REPUBLIKY

    Na rokovanie vlády SR
                                                                                     dňa 25. januára 2006
                                                                                     K materiálu č. 19 308/2005
                                                                                     K bodu č.3 

                                           S T A N O V I S K O

k návrhu výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č.564/2001 Z.z. o verejnom ochrancovi práv v znení neskorších predpisov (tlač 1372) 

I
                                                            
            Podľa § 70 ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č.350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov požiadal predseda Národnej rady Slovenskej republiky P. Hrušovský listom z 28. októbra 2005 vládu Slovenskej republiky o zaujatie stanoviska k návrhu výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č.564/2001 Z.z. o verejnom ochrancovi práv v znení neskorších predpisov (tlač 1372). 

Cieľom poslaneckého návrhu zákona je rozšírenie pôsobnosti verejného ochrancu práv obdobne ako je to u Európskeho ombudsmana a zabezpečiť tak účinnejšiu efektívnejšiu ochranu práv a slobôd. Ďalej sa navrhuje, aby Národná rada Slovenskej republiky bola posledným článkom kontroly, ak pôjde o nerešpektovanie povinností orgánov verejnej správy pri ochrane práv a slobôd fyzických osôb a právnických osôb. Návrh sa týka tiež úpravy procesnej činnosti, spracúvania osobných údajov, doplnenia oprávnenia verejného ochrancu práv zúčastniť sa schôdze Národnej rady Slovenskej republiky a vrátenia samostatnej kapitoly v štátnom rozpočte.

V dôvodovej správe sa uvádza, že návrh zákona nebude mať dopad na štátny rozpočet. Ministerstvo financií SR vyjadrilo nesúhlas s navrhovaným riešením samostatnej rozpočtovej kapitoly pre Kanceláriu verejného ochrancu práv a v tejto súvislosti žiada bod 31 a čl. IV z návrhu vypustiť.

Predkladateľom návrhu zákona na rokovanie vlády SR je minister spravodlivosti SR D. Lipšic, ktorý odporúča vláde vysloviť s predmetným návrhom nesúhlas. Dôvody nesúhlasu sú uvedené v návrhu stanoviska vlády Slovenskej republiky.
II
          
Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky prerokovala predmetný návrh zákona na svojom zasadnutí 17. januára 2006.
 Vláde Slovenskej republiky odporučila nesúhlasiť  s predloženým návrhom z dôvodov uvedených v pripojenom návrhu stanoviska vlády Slovenskej republiky. 

III
                                                       
                                                         Návrh

S T A N O V I S K O
vlády Slovenskej republiky

k návrhu výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv v znení neskorších predpisov (tlač 1372) 

Vláda  Slovenskej   republiky n e s ú  h l a s í  s  predmetným  návrhom  zákona z týchto dôvodov : 

Všeobecne
Zmeny obsiahnuté v poslaneckom návrhu sú nesystematickým a vecne rozporuplným zásahom do právneho poriadku Slovenskej republiky. Rozšírenie právomocí ochrancu verejných práv (napr. v čl. I bodoch 5 a 9) sú v rozpore najmä s Ústavou Slovenskej republiky, zákonom č.153/2001 Z.z. o prokuratúre v znení neskorších predpisov a zákonom č.428/2002 Z.z. o ochrane osobných údajov v znení neskorších predpisov. 
V právomoci verejného ochrancu práv nie je konať vo veci, ale je len oprávnený urobiť potrebné opatrenia upozornením  alebo oznámením orgánu príslušnému na konanie .  
Odôvodnenie navrhovaných právomocí verejného ochrancu práv založené na komparácii jeho postavenia s postavením Európskeho ombudsmana právne neobstojí. Podľa čl. 195 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva má ombudsman výlučne apelačnú právomoc, a to len v prípadoch sťažností na nesprávny úradný postup inštitúcií. 

         Pokiaľ ide o konkrétne pripomienky je potrebné uviesť nasledovné:
1.V čl. I v  bode 2 je navrhnuté rozšírenie pôsobností verejného ochrancu práv aj „na fyzické osoby a právnické osoby, ktoré do práv fyzických osôb a právnických osôb v oblasti verejnej správy inak zasahujú“ vedľa orgánov  s výlučne rozhodovacou právomocou nejasné a je tiež v rozpore so znením § 11 ods. 1 tohto zákona. O aký „zásah“ ide,  nie je vysvetlené ani v dôvodovej správe. 

2. V bode 5 navrhovaná právomoc verejného ochrancu práv „spracúvať osobné údaje týkajúce sa identity, a to aj bez súhlasu dotknutých osôb v § 12 je v rozpore s čl. 19 Ústavy Slovenskej republiky a zákonom č.428/2002 Z.z., z ktorých vyplýva, že verejný ochranca práv má dbať na dodržiavanie základných práv a slobôd a nie ich ohrozovať. 

3. V bode 9  pôsobí kontraproduktívne § 14 ods. 4, ktorým sa dáva verejnému ochrancovi práv možnosť rozhodnúť v rámci vlastného uváženia, či postúpi alebo nepostúpi právoplatné rozhodnutie orgánu verejnej správy, pri preskúmavaní ktorého dospel k názoru, že je v rozpore so zákonom alebo s iným všeobecne záväzným právnym predpisom, na vybavenie príslušnému prokurátorovi. Povinnosť postúpiť takúto vec na vybavenie príslušnému prokurátorovi vyplýva z  čl. 149 Ústavy Slovenskej republiky v nadväznosti na čl. 46 a zo zákona č.153/2001 Z.z. .  

4. V bode 13 navrhnutý  § 17 ods. 1 písm. b) nie je v súlade s § 23 ods. 5 zákona č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave finančných orgánov v znení neskorších predpisov, pretože ide o sprístupňovanie daňového tajomstva, ktoré zahŕňa aj právo nahliadať do spisov. 

5. V čl. II navrhnutá novela správneho poriadku je nadbytočná, nakoľko nazerať do spisov môže podľa § 23 ods. 2 tohto zákona aj iná osoba ako účastník konania, jeho zástupca či zúčastnená osoba, pokiaľ preukáže odôvodnenosť svojej požiadavky. Pod inú osobu možno v tomto  prípade subsumovať aj verejného ochrancu práv, pretože odôvodnenosť je daná zákonom. 

6. V čl. III navrhované prelomenie zásady daňového tajomstva nie je vhodným riešením. Podľa § 23 ods. 6  písm. a) zákona Slovenskej národnej rady  č.511/1992 Zb. nejde o porušenie daňového tajomstva ak daňový subjekt, ktorého sa daňové tajomstvo týka, dá písomný súhlas na oznámenie alebo sprístupnenie daňového tajomstva. Túto problematiku je vhodné  z hľadiska systematiky  riešiť v novele citovaného zákona, ktorú pripravuje Ministerstvo financií SR.  

Okrem uvedeného obsahuje návrh zákona aj ďalšie nedostatky legistatívno-technického charakteru. Napr. 
- V čl. I bod 31 § 27 ods. 6 je nepriamou novelou zákona č. 523/2004 Z.z. o rozpočtových pravidlách verejnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov .  

- V úvodných vetách k  bodom 1 až 4 citácie odsekov a pododsekov, ktoré sú uvedené v súvislosti s príslušným paragrafom ku ktorému patria,  majú byť uvedené skratkou „ods.“ alebo „písm.“, nemá sa uvádzať slovné spojenie „po slovách“, ale „za slovom“.

- Všade kde sa citujú viacslovné spojenia, za ktorými sa navrhuje zmena t.j. napr. „podieľa na ochrane“ sa má uviesť iba posledné slovo tohto slovného spojenia t.j. „ochrane“. 

- V bode 5 poznámke pod čiarou k odkazu 7 je nesprávne uvedená skrátená citácia názvu zákona, ktorá sa uvádza iba vtedy, ak už predtým bola uvedená jeho úplná citácia. 

- V bode 12 na začiatku ustanovenia chýba označenie „§ 16“, 
v písmene d) v texte  „§ 19 a § 20“ nemá byť uvedená paragrafová značka pred paragrafom 20. 

- V bode 16 citácie jednotlivých zákonov uvedené v poznámke pod čiarou sú nesprávne oddelené čiarkou, tieto majú tvoriť samostatné vety začínajúce veľkým písmenom a končiace bodkou.

         - V bodoch 15,16,19 až 22 a 24 je nesprávne uvedená číslovka „dvadsiatich“ slovným vyjadrením, čo sa používa iba pre základné číslovky od 1 do 10 .

         - V úvodnej vete k bodu 16 sú nesprávne označené odseky „5, 6 a 7“ namiesto „6 až 8“, pretože ich označenie má nadväzovať na zmeny navrhnuté v predchádzajúcom bode. 

- V bode 30 na začiatku ustanovenia chýba označenie tohto paragrafu „§ 25“, a     chýba tiež nadpis.

- Legislatívno-technické pripomienky uplatnené k článku I platia aj k tým ustanoveniam článku II,  kde sa vyskytujú obdobné formulácie. 

- Dôvodová správa,  najmä odôvodnenie jednotlivých bodov je nepostačujúce.

- V čl. IV navrhnutá účinnosť „1. februára 2006“ je nereálna.

Bratislava 20. januára 2006
Vypracovala : Jiřina Fischerová
Schválil:         Štefan Grman 
                      generálny riaditeľ
                       sekcie vládnej legislatívy      

                                                                              Daniel  L I P Š I C
             podpredseda vlády SR,
                                                                            minister spravodlivosti SR a
                                                                                predseda Legislatívnej rady vlády SR