Námestie slobody 1/29, 813 70 Bratislava 1Telefón: (02) 54430029, 54433016, Fax: (02) 54413909
ÚRAD VLÁDY SLOVENSKEJ REPUBLIKYSekciaInštitút pre aproximáciu práva

Na rokovanie vlády SR
11. decembra 2002
K materiálu č. 8943/2002
K bodu č. 22.	
     

S T A N O V I S K O

k návrhu nariadenia vlády Slovenskej republiky, ktorým sa vydáva zoznam bezpečných krajín a bezpečných krajín pôvodu    

I.
Návrh nariadenia, ktorým sa vydáva zoznam bezpečných krajín a bezpečných krajín pôvodu predkladá na rokovanie vlády SR minister vnútra SR, na základe ustanovenia § 53 zákona o azyle, ktoré ukladá vláde Slovenskej republiky svojím nariadením vydať zoznam štátov, ktoré považuje za bezpečné tretie krajiny a bezpečné krajiny pôvodu.
II.
Účelom nariadenia je vydanie zoznamu bezpečných tretích krají a bezpečných krajín pôvodu v nadväznosti na  nové vymedzenie týchto pojmov zákonom č. 480/2002 Z. z. o azyle.
III.
Problematika návrhu zákona nepatrí medzi prioritné  oblasti  aproximácie  práva  uvedené  v  čl. 70 Európskej dohody o pridružení, medzi priority aproximácie práva Národného programu pre prijatie acquis communautaire na rok 2001, nie je prioritou odporúčanou v Príprave asociovaných krajín strednej a východnej Európy na integráciu do vnútorného trhu Európskej únie (Biela kniha).
Problematika návrhu zákona je prioritou aproximácie práva podľa screeningu, kapitola 24 – spolupráca v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí, časť  01 Azyl.
IV.
	V práve Európskych spoločenstiev neexistuje jednotný zoznam “bezpečných tretích krajín” a “bezpečných krajín pôvodu”. Problematika predkladaného návrhu nariadenia vlády je ponechaná na vnútroštátne zákonodarstvo členských štátov, pričom v rámci vnútorných štruktúr EÚ prebiehajú diskusie o jednotnom zozname, ale tento zoznam, bude vydaný až po vstupe prvej vlny kandidátských krajín.
Protokol o poskytovaní azylu štátnym príslušníkom členských štátov Európskej únie zaradenom medzi Protokoly k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva upravuje, že členské krajiny EÚ sa v súvislosti so záležitosťami azylu považujú navzájom za bezpečné krajiny pôvodu.
V návrhu nebol použitý temín „členské štáty Európskej únie“ nakoľko výslovné udelenie právnej subjektivity v zakladajúcej zmluve nie je nevyhnutným predpokladom vzniku samotnej právnej subjektivity, právna subjektivity musí byť založená členskými štátmi, preto by mala zmluva zakladajúca právnu subjektivitu obsahovať úpravu práv a povinností, z ktorých vyplýva medzinárodnoprávna zodpovednosť. Keďže takéto ustanovenia zmluva neobsahuje, nemožno preto odvodzovať zo zakladajúcej zmluvy ani subjektivitu Európskej únie. Na rozdiel od Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, Zmluvy o založení EURATOM, Zmluvy o založení ESUO, ktoré explicitne vyjadrili založenie nadnárodného medzinárodnoprávneho subjektu, Zmluva o EÚ, obdobné ustanovenia neobsahuje. Nakoľko nahradenie takýchto ustanovení nie je možné ani judikatúrou ESD, keďže ESD je príslušný len vzhľadom na VI. Hlavu Zmluvy o EÚ a dokonca subjektivitu Európskej únie nepripúšťa ani Viedenský dohovor o zmluvnom práve, preto v tomto význame nemožno hovoriť o členských štátoch, ale o zmluvných stranách. Na splnenie kritérií bezpečnej tretej krajiny (§ 2 písm. f zákona o azyle) sa nepožaduje členstvo v EÚ, aj keď členské krajiny uznávajú rovnaké hodnoty, ich postavenie ako bezpečných tretích krajín nevyplýva z ich členstva v EÚ, ale z právnych poriadkov a ústavných zásad konkrétnych krajín. Na základe týchto dôvodov sa v návrhu nepoužíva termín „členské štáty Európskej únie“, ale pristúpilo sa k ich vymenovaniu.
IV.
Odbor aproximácie práva SIAP ÚV SR  neuplatňuje k návrhu žiadne pripomienky.

Bratislava	10.12.2002	
Vypracoval:	P. Roháľ
	
Tel.:	57295614

JUDr. Mária Krošlákovágenerálna riaditeľka