Dôvodová správa

A. Všeobecná časť

 Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky predkladá do legislatívneho procesu  návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 233/1995 Z. z. o exekútoroch a exekučnej činnosti (Exekučný poriadok) a o zmene a doplnení ďalších zákonov v znení neskorších predpisov. 

Návrh zákona sa predkladá ako iniciatívny materiál Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky. 

Cieľom predkladaného návrhu je predovšetkým odstrániť viaceré interpretačné a zároveň praktické nejasnosti, ktoré sa vyskytli v doterajšej aplikačnej praxi (napr. kritérium všeobecného súdu povinného pri určení miestnej príslušnosti podľa § 45 ods.3). Osobitne je potrebné riešiť niektoré špecifiká exekučného konania, ktoré vyvstali v súvislosti so zmenami vykonanými zákonom č. 341/2005 Z. z., ktorou sa mení a dopĺňa zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „posledná novela EP“). Poslednou novelou  EP  sa reagovalo na skutočnosť, že súdny výkon rozhodnutia neúmerne zaťažoval súdy a vykonávacie konanie neriešilo zámer realizovať súdne alebo iné rozhodnutie tak rýchlo a efektívne, aby práva subjektu, ktoré mu boli priznané, boli aj realizované. Upustením od dualizmu získa štát na súdoch väčší priestor na výkon súdnictva v iných druhoch súdnej agendy. Ministerstvo spravodlivosti SR považovalo za výhodné upustiť od výkonu rozhodnutia podľa Občianskeho súdneho poriadku (ďalej len „OSP“), zároveň však rešpektovalo súčasnú situáciu, ktorá nedovoľuje upustiť od výkonu rozhodnutia na súde v celom rozsahu. Z tohto dôvodu zostal v rámci súdneho výkonu rozhodnutia  zabezpečený výkon vo veci výchovy maloletých detí, ktorý je upravený len v OSP. Okrem toho sa v OSP ponechali upravené dva spôsoby súdneho výkonu rozhodnutia a to zrážky zo mzdy a prikázanie pohľadávky, ale len na účely  vymáhania súdnych pohľadávok (poplatková povinnosť zaplatiť súdne poplatky, trovy trestného konania, pokuty, svedočné, znalečné a iné náklady súdneho konania – porov. zákon č. 65/2001 Z.  o správe a vymáhaní súdnych pohľadávok v znení neskorších predpisov). Uvedené zmeny smerujú zároveň k urýchleniu realizácie súdneho alebo iného rozhodnutia. Vymáhanie plnenia uloženého vykonateľným rozhodnutím v prípade, že povinný dobrovoľne neplní, je prostredníctvom exekútorov flexibilnejšie a rýchlejšie. 

Od účinnosti poslednej novely EP t.j. od 1. septembra 2005 ubehlo viac mesiacov. Osobitne je potrebné doriešiť vykonávanie exekúcie na vymoženie pohľadávky na výživné vo vzťahu k úhrade trov exekúcie. V takom prípade musí byť zásada ochrany a obrany povinného prelomená.  Nejasným sa stalo ustanovenie § 197 ods. 3 a to z pohľadu subjektu, ktorý bude platiteľom preddavku pri exekúcii na vymoženie pohľadávky na výživnom. Obdobný výkladový problém vznikol v § 203 ods. 2.

	Ďalší z okruhov  navrhovaných zmien sa snaží riešiť problematiku výkonu rozhodnutí vo vzťahu k štátom, ktoré nie sú členmi EÚ a s ktorými uzavrela Slovenská republika dvojstranné zmluvy o tzv. právnej pomoci  (čl. 55 Zmluvy medzi ČSSR a ZSSR o právnej pomoci a právnych vzťahoch v občianskych, rodinných a trestných veciach – vyhláška č. 95/1983 Zb.; čl. 54 Zmluvy medzi ČSSR a SFRJ o úprave právnych vzťahov v občianskych, rodinných a trestných veciach – vyhláška č. 207/1964 Zb.).  Na základe uvedených zmlúv môže oprávnený podať návrh na výkon cudzieho rozhodnutia na území SR priamo na súde, ktorý rozhodoval vo veci v prvom stupni v cudzine.  Tento súd (napr. súd v Moskve) postúpi v súlade s dvojstrannou zmluvou návrh oprávneného prostredníctvom ústredných orgánov (určené boli ministerstvá spravodlivosti) súdu druhej zmluvnej strany, ktorý je príslušný rozhodnúť o návrhu (všeobecný súd povinného, napr. OS Prešov). Nakoľko súdny výkon cudzieho rozhodnutia neprichádza do úvahy, navrhujú sa v exekučnom konaní zmeny, ktoré v tejto súvislosti zohľadňujú špecifiká cudzieho exekučného titulu (napr. spôsob podania návrhu; udelenia poverenia). 

Návrh zákona bude mať dopad na štátny rozpočet vo vzťahu k plateniu preddavkov súdmi, ak ide o vykonávanie exekúcie na vymoženie pohľadávky na výživnom. Presnú výšku dopadu nie je možné určiť, nakoľko sa nedá predvídať, koľko bude podaných návrhov  na vykonávanie exekúcie na vymoženie pohľadávky na výživnom. Možno predpokladať, že zaťaženie rozpočtu vzhľadom na výšku preddavku nebude enormné. Finančné prostriedky súvisiace s predmetnými činnosťami budú zabezpečené v rámci schválených limitov výdavkov kapitoly Ministerstva spravodlivosti SR v návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2006 až 2008. 

Navrhovaná úprava nebude mať dopad rozpočty obcí alebo rozpočty vyšších územných celkov, nebude mať vplyv na zamestnanosť, ani na tvorbu pracovných miest.

	Návrh zákona je v súlade s ústavou Slovenskej republiky a s medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná.

	Návrh zákona bol pôvodne v podobe samostatného novelizačného článku súčasťou návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorý prerokovala Legislatívna rada vlády SR na svojom zasadnutí dňa 15.11.2005. 

DOLOŽKA  ZLUČITEĽNOSTI
návrhu právneho predpisu
s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1.      Predkladateľ právneho predpisu: vláda Slovenskej republiky

2.      Názov návrhu právneho predpisu:  zákon, ktorým sa mení a dopĺňa zákon  Národnej rady Slovenskej republiky č. 233/1995 Z. z. o exekútoroch a exekučnej činnosti (Exekučný poriadok) a o zmene a doplnení ďalších zákonov v znení neskorších predpisov.

3.      Problematika návrhu právneho predpisu :
  a) nie je upravená v práve Európskych spoločenstiev,
        b)  nie je upravená v práve Európskej únie,
  c) nie je obsiahnutá v judikatúre Súdneho dvora Európskych spoločenstiev alebo Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev.

4.      Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:
a) identifikácia záväzkov vyplývajúcich z Aktu o podmienkach pristúpenia pripojenom k Zmluve o pristúpení Slovenskej republiky k Európskej únii: bezpredmetné,
b) identifikácia prechodných období vyplývajúcich z Aktu o podmienkach pristúpenia pripojenom k Zmluve o pristúpení Slovenskej republiky k Európskej únii: bezpredmetné, 
c) lehota na prebratie smernice alebo rámcového rozhodnutia podľa určenia gestorských ústredných orgánov štátnej správy zodpovedných za prebratie smerníc a vypracovanie tabuliek zhody k návrhom všeobecne záväzných právnych predpisov alebo lehota na implementáciu nariadenia alebo rozhodnutia z nich vyplývajúca: bezpredmetné,
d) informácia o konaní začatom proti Slovenskej republike o porušení Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev podľa čl. 226 až 228 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev v platnom znení: bezpredmetné,  
e) informácia o právnych predpisoch, v ktorých sú preberané smernice alebo rámcové rozhodnutia už prebraté spolu s uvedením rozsahu tohto prebratia: bezpredmetné.

5. Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie : bezpredmetné.

6. Gestor  (spolupracujúce rezorty) : bezpredmetné.

Doložka finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov,
vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie

1.	Návrh zákona zakladá nároky na verejné financie.
2.	Návrh zákona nebude mať ekonomický dopad na obyvateľov, hospodárenie                   podnikateľskej sféry a iných právnických osôb.  
3.	Návrh zákona nebude mať vplyv na životné prostredie.
4.	Návrh zákona nebude mať vplyv na zamestnanosť a nevyžiada si zvýšenie počtu zamestnancov.
5.	Návrh zákona nebude mať vplyv na podnikateľské prostredie.

B. Osobitná časť

Článok I:

K bodu 1  (§ 29 ods. 2) 
Reakcia na problematiku výkonu rozhodnutí vo vzťahu k štátom, ktoré nie sú členmi EÚ a s ktorými uzavrela Slovenská republika dvojstranné zmluvy o tzv. právnej pomoci  (čl. 55 Zmluvy medzi ČSSR a ZSSR o právnej pomoci a právnych vzťahoch v občianskych, rodinných a trestných veciach – vyhláška č. 95/1983 Zb.; čl. 54 Zmluvy medzi ČSSR a SFRJ o úprave právnych vzťahov v občianskych, rodinných a trestných veciach – vyhláška č. 207/1964 Zb.). Podľa týchto zmlúv môže oprávnený podať návrh na výkon cudzieho rozhodnutia na území SR priamo na súde, ktorý rozhodoval vo veci v prvom stupni v cudzine.  Tento súd (napr. súd v Moskve) postúpi v súlade s dvojstrannou zmluvou návrh oprávneného prostredníctvom ústredných orgánov (určené boli ministerstvá spravodlivosti) súdu druhej zmluvnej strany, ktorý je príslušný rozhodnúť o návrhu (všeobecný súd povinného, napr. OS Prešov). 
	Nakoľko v týchto veciach oprávnený býva v cudzine a nepozná právnu situáciu v SR, prelomuje sa pravidlo, podľa ktorého si exekútora vyberá oprávnený. 

 K bodu 2 (§ 34 ods. 1)
V súvislosti s upustením od súdneho výkonu cudzích rozhodnutí, navrhovaná úprava dožiadania nadväzuje na situáciu, keď exekučným titulom je cudzie rozhodnutie (k tomu porov. bod 1 § 29 ods. 2). 

K bodu 3 (§ 36 ods. 8)
	V § 29 ods. 2 sa navrhuje vo vybraných prípadoch prelomiť dispozičnú zásadu, podľa ktorej si exekútora vyberá oprávnený. Tomu je potrebné prispôsobiť aj mechanizmus udeľovania poverenia na vykonanie exekúcie. Súd ex offo určí priamo v poverení na vykonanie exekúcie exekútora, ktorý vykoná exekúciu.

K bodu 4 (§ 37 ods. 5)
Zákonom č. 341/2005 Z. z. sa expressis verbis zakotvilo, že  účastníci sú vždy povinní oznámiť exekútorovi, že nastali skutočnosti odôvodňujúce prevod alebo prechod práv a povinností vyplývajúcich z exekučného titulu. Exekútor je potom povinný v stanovenej lehote doručiť súdu návrh na pripustenie zmeny účastníkov konania.
 K zmene môže dôjsť len na základe súdneho rozhodnutia - uznesenia o pripustení zmeny, ktorého originál, prípadne odpis je potrebné - na to, aby exekútor mohol pokračovať vo vykonávaní exekúcie na základe pôvodného poverenia - pripojiť k pôvodnému povereniu. Platný právny stav hovorí o priložení originálu alebo osvedčenej fotokópie listiny preukazujúcej prevod alebo prechod práv a povinností. Doručovanie takýchto listín tretím osobám nemá právny ani faktický význam, pretože tu nie je dôvod, aby sa tretie osoby predmetnými listinami zaoberali. Na posúdenie zmeny osoby účastníka konania je relevantným jedine uznesenie exekučného súdu, vydané na návrh súdneho exekútora podľa § 37 ods. 3 EP. Uznesenie súdu „odobruje“ v procesnoprávnej rovine zmenu, ktorá nastala v rovine hmotnoprávnej. (k tomu porov. Molnár, P.: Novoty v slovenskom exekučnom práve, Justičná revue, 57, 2005, č. 10).

K bodu 5 (§ 44 ods. 7)
V § 44 odseku 7 sa prelomuje dispozičná voľnosť exekútora pri požadovaní a  vyčíslovaní preddavku na odmenu a na náhradu hotových výdavkov za predpokladu, že ide o vymáhanie pohľadávok na výživnom. Vzhľadom na skutočnosť, že v danom prípade sa stáva platiteľom preddavku súd (§ 197 ods. 3), navrhuje sa, aby súd už priamo v poverení na vykonanie exekúcie určil výšku preddavku na odmenu a na náhradu hotových výdavkov.

K bodu 6 (§ 44 ods. 9)
	Legislatívno-technická úprava súvisí s vložením nového odseku 7 v bode 5 a s preznačením pôvodných odsekov.
 
K bodom  7 a 8 (§ 100)
	Doterajšia terminológia vecne nezodpovedá konkrétnym úkonom, ktoré banka vykonáva. 

K bodu 9 (§ 148 ods. 2)
	V porovnaní s platnou úpravou sa rozlišuje vzhľadom na okruh adresátov, ktorým sa má rozhodnutie súdu o udelení príklepu doručiť,  rozhodnutie právoplatné a rozhodnutie, ktoré ešte nenadobudlo právoplatnosť. V prípade miestne príslušného daňového úradu a správy katastra sa kumulatívne spolu s požiadavkou právoplatnosti rozhodnutia súdu o udelení príklepu navrhuje aj doručenie zápisnice o udelení príklepu. 

K bodu 10 (§ 166 ods. 2)
	Navrhuje sa zakotviť, aby sa spoluvlastník veci, ktorá je v podielovom spoluvlastníctve, považoval za vydražiteľa podielu, za predpokladu, že  zloží na účet exekútora sumu vo výške podielu, ktorý sa má vydražiť s cieľom zabrániť predaju veci. Ak tak urobí viac spoluvlastníkov zúži sa okruh dražiteľov iba na spoluvlastníkov. Treba zdôrazniť, že predmetom dražby nebude „celá vec“ ale podiel. 

K bodu  11  (§ 193)
	V súvislosti s odstránením súdneho výkonu rozhodnutia (okrem určitých výnimiek – výchova, justičné pohľadávky) je potrebné dopracovať úpravu nadväzujúcu na hmotnoprávny kódex, ktorým je Občiansky zákonník. Napr. podľa § 142 ods. 1  „ak nedôjde k dohode, zruší spoluvlastníctvo a vykoná vyporiadanie na návrh niektorého spoluvlastníka súd. Prihliadne pritom na veľkosť podielov a na účelné využitie veci. Ak nie je rozdelenie veci dobre možné, prikáže súd vec za primeranú náhradu jednému alebo viacerým spoluvlastníkom; prihliadne pritom na to, aby sa vec mohla účelne využiť a na násilné správanie podielového spoluvlastníka voči ostatným spoluvlastníkom. Ak vec žiadny zo spoluvlastníkov nechce, súd nariadi jej predaj a výťažok rozdelí podľa podielov.“ Súd teda formou uznesenia nariadi predaj a následne ďalším rozhodnutím rozdelí výťažok. Ďalšou do úvahy prichádzajúcou situáciou je zákonné záložné právo. 

K bodu 12 (§ 197 ods. 3)
Pohľadávky na výživné sa pred účinnosťou zákona č. 341/2005 Z. z. vymáhali takmer vo všetkých prípadoch súdnou cestou. Ustanovenie § 197 ods. 3 (obdobne § 203 ods. 2) sa v praxi nevyužívalo. Po upustení od súdneho výkonu rozhodnutia sa ustanovenie § 197 ods. 3 stalo nejasným a to z pohľadu subjektu, ktorý bude platiteľom preddavku pri exekúcii na vymoženie pohľadávky na výživnom. Obdobný výkladový problém vznikol v § 203 ods. 2. A to aj napriek tomu, že aj občiansky súdny poriadok pracuje na viacerých miestach s pojmom štát, pričom pod tento pojem sa v praxi subsumuje súd (porov. napr. § 148 OSP). Z týchto dôvodov sa navrhuje nahradiť slovo „štát“ slovom „súd“. Trovy exekúcie platí súd, pričom nemá nárok na ich náhradu. 

K bodu  13 (§ 203 ods. 2)
	Navrhovaná úprava sa vyrovnáva s faktom, že pohľadávky na výživné je možné vymáhať len prostredníctvom exekútora. V takom prípade by bolo v rozpore so záujmom oprávneného - najmä ak ním je maloleté dieťa - aby sa aplikovala uvedená zásada ochrany povinného. 
Pre úplnosť treba dodať, že podľa § 46 ods. 2 sa návrhy na vykonanie exekúcie pre pohľadávky predstavujúce výživné vybavujú prednostne. Pohľadávky výživného majú teda prednostné právo na vybavenie. Súd nemôže na návrh exekútora zastaviť exekúciu z dôvodu, ak oprávnený nezloží  preddavok  na  odmenu  exekútora  a na náhradu jeho hotových výdavkov v lehote určenej exekútorom, ak je oprávnený oslobodený od súdneho poplatku podľa zákona o súdnych poplatkoch. Je potrebné zabezpečiť, aby osobám, ktoré spĺňajú podmienky oslobodenia od súdnych poplatkov, nebolo znemožnené vymôcť právo len z toho dôvodu, že nemajú dostatok prostriedkov na zaplatenie preddavku. Od poplatku je oslobodený okrem iného aj navrhovateľ v konaní o určenie výživného, od poplatku je oslobodené súdne konanie vo veciach starostlivosti súdu o maloletých. 

K bodu 14 (§ 222 ods. 1)
Navrhuje sa návrat k úprave účinnej k 1.12.1995. Vyhlásenie rozsudku časovo predchádza nadobudnutiu jeho právoplatnosti. Z hľadiska mechanizmu nadobudnutia právoplatnosti rozsudku súdu prvého stupňa vo vzťahu k opravným prostriedkom sa javí byť navrhovaná úprava optimálnejším a prehľadnejším riešením. 

K bodu 15 (§ 240)
	Prechodné ustanovenie upravujúce aplikáciu novej právnej úpravy na začaté exekučné konania. 

Článok II:

Vzhľadom na predpokladanú dĺžku legislatívneho procesu a potrebnú legisvakanciu sa navrhuje, aby zákon nadobudol účinnosť 1.júla 2006.