Návrh
										
D O H O D A
medzi
vládou Slovenskej republiky 
a vládou Ruskej federácie
o medzinárodnej cestnej doprave

Vláda Slovenskej republiky a vláda Ruskej federácie (ďalej len “zmluvné strany”)

vedené snahou rozvíjať na základe vzájomnosti cestnú osobnú a nákladnú dopravu medzi oboma štátmi a tranzitnú dopravu cez ich územia, ako aj uľahčiť túto dopravu,

dohodli sa takto:

Článok 1

Táto dohoda sa vzťahuje na medzinárodnú cestnú prepravu osôb a nákladov medzi oboma štátmi a na tranzitnú cestnú dopravu cez ich územia, ako aj na dopravu do/z tretích štátov zabezpečovanú vozidlami evidovanými v Slovenskej republike alebo v Ruskej federácii.

Článok 2

Na účely tejto dohody znamená  pojem

a)	“príslušné orgány” 
v Slovenskej republike: 
Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky;
v Ruskej federácii: 
Ministerstvo dopravy Ruskej federácie,
vo vzťahu k ods. 1 článku 8 a ods. 2 článku 11 – aj Ministerstvo vnútra Ruskej federácie;
	V prípade, že sa príslušné orgány uvedené v tomto odseku zmenia, názvy nových orgánov sa oznámia druhej zmluvnej strane diplomatickou cestou;

b) “dopravca” akúkoľvek fyzickú osobu alebo právnickú osobu, ktorá je zaregistrovaná na území štátu jednej zo zmluvných strán a je na základe vnútroštátnych právnych predpisov oprávnená vykonávať medzinárodnú cestnú prepravu osôb alebo nákladov;

c) “vozidlo” 
v osobnej doprave – autobus, t. j. vozidlo určené na prepravu osôb, ktoré má viac ako deväť miest na sedenie vrátane miesta vodiča, ako aj príves na prepravu batožiny;
v nákladnej doprave - cestné nákladné vozidlo, cestné nákladné vozidlo s prívesom, ťahač alebo ťahač s návesom;
ktorým dopravca disponuje ako vlastník alebo  na základe dohody o prenájme alebo lízingu;

d) “povolenie” - doklad oprávňujúci prejazd vozidla po území štátu druhej zmluvnej strany;

e) “osobitné povolenie” – jednorazové dodatočné povolenie oprávňujúce prejazd vozidla, ktoré patrí dopravcovi štátu jednej zmluvnej strany, s ťažkým, veľkorozmerným alebo nebezpečným nákladom po území štátu druhej zmluvnej strany, ako aj jednorazové povolenie oprávňujúce prejazd vozidla, ktoré patrí dopravcovi štátu jednej zmluvnej strany, z územia štátu druhej zmluvnej strany na územie tretieho štátu alebo z územia tretieho štátu na územie štátu druhej zmluvnej strany;

f) “pravidelná doprava” – prepravu osôb autobusmi podľa taríf, cestovných poriadkov a po trasách so zastávkami, na ktorých budú cestujúci nastupovať a vystupovať, schválených príslušnými orgánmi štátov zmluvných strán; 

g) “ nepravidelná doprava” – všetky ostatné prepravy osôb autobusmi, ktoré nespadajú pod pojem “pravidelná doprava”;

h) “sanitárna kontrola” – sanitárnu, veterinárnu a fytosanitárnu kontrolu.

OSOBNÁ  DOPRAVA

Článok 3

1. Pravidelná doprava autobusmi medzi oboma štátmi alebo tranzitom cez ich územia sa vykonáva len na základe povolenia vydávaného príslušnými orgánmi štátov zmluvných strán na ten úsek trasy, ktorý prechádza územím ich štátov. Povolenie platí najviac päť rokov.

2. Návrhy na vykonávanie takejto dopravy si v dostatočnom časovom predstihu predkladajú príslušné orgány štátov zmluvných strán. Tieto návrhy musia obsahovať názov dopravcu (firmy), určenie trasy, cestovný poriadok, tarify, zastávky na nastupovanie a vystupovanie cestujúcich, ako aj navrhované obdobie a frekvenciu vykonávania prepráv.

Článok 4

1. Pri vykonávaní nepravidelnej dopravy autobusmi medzi územiami štátov zmluvných strán alebo tranzitom cez ich územia, s výnimkou prepráv uvedených v článku 5 tejto dohody, sa vyžaduje povolenie vydávané príslušnými orgánmi štátov zmluvných strán na úsek trasy, ktorý prechádza územím ich štátov. Každé povolenie umožňuje vykonať jednu jazdu tam a späť.

2. Príslušné orgány štátov zmluvných strán si každoročne bezplatne odovzdajú vzájomne odsúhlasený počet formulárov povolení na nepravidelnú dopravu, na ktorých musí byť podpis zodpovednej osoby a pečiatku príslušného orgánu vydávajúceho povolenie.
	3. Príslušné orgány štátov zmluvných strán si dohodnú spôsob výmeny formulárov povolení.
	
4. Povolenia platia kalendárny rok až do 31. januára nasledujúceho roku.

Článok 5

1. Povolenie na vykonávanie nepravidelnej dopravy sa nevyžaduje, ak sa skupina cestujúcich v tom istom zložení prepravuje tým istým autobusom počas celej cesty, pričom

	a) cesta sa začína a končí sa na území štátu zmluvnej strany, kde je autobus evidovaný;

	b) cesta sa začína na území štátu zmluvnej strany, kde je autobus evidovaný a končí sa na území štátu druhej zmluvnej strany s podmienkou, že autobus opustí územie štátu tejto zmluvnej strany prázdny;

	c) autobus vstupuje na územie štátu druhej zmluvnej strany prázdny, aby odviezol skupinu cestujúcich, ktorú predtým tento dopravca doviezol.

2. Povolenie sa nevyžaduje ani v prípade nahradenia autobusu, ktorý má poruchu, iným autobusom.

3. Pri vykonávaní dopravy  podľa ods. 1 tohto článku musí mať vodič autobusu zoznam cestujúcich, ktorého formu dohodnú príslušné orgány štátov zmluvných strán.

NÁKLADNÁ DOPRAVA

Článok 6

1. Nákladná doprava medzi územiami štátov zmluvných strán alebo tranzitná nákladná doprava cez ich územia, s výnimkou prepráv uvedených v článku 7 tejto dohody, sa  uskutočňuje na základe povolení vydaných príslušnými orgánmi štátov zmluvných strán.

2. Na každú prepravu nákladov sa vydá samostatné povolenie, ktoré oprávňuje dopravcu vykonať jednu jazdu tam a späť, ak v samotnom povolení nie je stanovené inak. Povolenie sa vyžaduje aj pre prázdne vozidlo vstupujúce na územie štátu druhej zmluvnej strany.

3. Príslušné orgány štátov zmluvných strán si každoročne bezplatne odovzdajú vzájomne odsúhlasený počet formulárov povolení na prepravu nákladov, na ktorých musí byť podpis zodpovednej osoby a pečiatka príslušného orgánu vydávajúceho povolenie.

	4. Povolenia platia kalendárny rok až do 31. januára nasledujúceho roku.

Článok 7 

1. Povolenia uvedené v článku 6 tejto dohody sa nevyžadujú na vykonávanie prepravy:

a) exponátov, zariadení a materiálov určených na veľtrhy a výstavy;

b) dopravných prostriedkov, zvierat, ako aj rozličného inventáru a majetku určeného na usporiadanie športových podujatí;

c) divadelných dekorácií a rekvizít, hudobných nástrojov, zariadenia a príslušenstva na filmovanie, rozhlasové a televízne prenosy;

d) telesných pozostatkov a popola zosnulých;

e) poštových zásielok;

f) poškodených vozidiel a vozidiel technickej pomoci určených na opravu alebo odtiahnutie neopravených vozidiel;

g) hnuteľného majetku pri sťahovaní;

h) liekov, zdravotníckych prístrojov a zdravotníckeho vybavenia a ďalšieho materiálu potrebného pri živelných pohromách a pri preprave humanitárnej pomoci, ak je ich určenie hodnoverne potvrdené;
 
i) nákladov vozidlami, ktorých prípustná maximálna hmotnosť vrátane prívesu neprevyšuje 6 ton, alebo ktorých prípustná nosnosť vrátane prívesu neprevyšuje 3,5 tony.

2. Výnimky uvedené pod písm. a), b) a c) ods. 1 tohto článku sa vzťahujú len na prípady, ak náklad podlieha spätnému vývozu na územie štátu zmluvnej strany, v ktorej je vozidlo evidované, alebo ak sa náklad bude prepravovať na územie tretieho štátu.

Článok 8

1. Ak rozmery alebo hmotnosť vozidla alebo nákladu prevyšujú hodnoty stanovené  vnútroštátnymi právnymi predpismi štátu druhej zmluvnej strany, musí dopravca v predstihu obdržať osobitné povolenie príslušných orgánov štátu druhej zmluvnej strany.

2. Preprava nebezpečných vecí  po území štátov zmluvných strán sa vykonáva v súlade s Európskou dohodou o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečných vecí (ADR) z 30.  septembra 1957.
Ak sa na prepravu nebezpečných vecí vyžaduje osobitné povolenie, dopravca musí dostať takéto osobitné povolenie od príslušných orgánov štátu druhej zmluvnej strany pred začatím prepravy.

	3. Ak sa v osobitných povoleniach uvedených v ods. 1 alebo 2 tohto článku stanovuje jazda vozidla po určitej trase, musí sa preprava uskutočniť po tejto trase.

VŠEOBECNÉ  USTANOVENIA

Článok 9

1. Vozidlá evidované na území štátov zmluvných strán vykonávajúce medzinárodnú dopravu musia mať evidenčné čísla vozidiel a štátne poznávacie značky svojho štátu. 
	
	2. Prívesy a návesy môžu mať evidenčné čísla vozidiel a štátne poznávacie značky iných štátov, ak má cestné nákladné vozidlo, ťahač a autobus evidenčné číslo vozidla a štátnu poznávaciu značku štátov zmluvných strán.

Článok 10

1. Dopravca štátu jednej zmluvnej strany nemôže vykonávať prepravu osôb a nákladov medzi bodmi nachádzajúcimi sa na území štátu druhej zmluvnej strany.

	2. Dopravca štátu jednej zmluvnej strany môže vykonávať prepravu z územia štátu druhej zmluvnej strany na územie tretieho štátu, ako aj z územia tretieho štátu na  územie štátu druhej zmluvnej strany len na základe osobitného povolenia príslušných orgánov štátu druhej zmluvnej strany oprávňujúceho vykonať jednu cestu tam a späť, ak v povolení nie je stanovené inak. 

	3. Príslušné orgány štátov zmluvných strán si každoročne bezplatne odovzdajú vzájomne odsúhlasený počet formulárov osobitných povolení na prepravy do/z tretích štátov, na ktorých musí byť podpis zodpovednej osoby a pečiatka príslušného orgánu vydávajúceho osobitné povolenie. Také osobitné povolenia sú platné kalendárny rok až do 31. januára nasledujúceho roku.

Článok 11

	1. Vodič musí mať vo vozidle domáci alebo medzinárodný vodičský preukaz a domáce doklady o evidencii vozidla, ktoré musia zodpovedať požiadavkám  Dohovoru o cestnej prevádzke, prijatého 8. novembra 1968 vo Viedni.

	2. Povolenie a iné doklady, ktoré sa vyžadujú podľa tejto dohody, sa musia nachádzať u vodiča vozidla a musia sa predložiť na požiadanie príslušných kontrolných orgánov.

Článok 12

1. Dopravcovia štátov zmluvných strán na základe vzájomnosti neplatia na území štátu druhej zmluvnej strany dane, poplatky a platby spojené s vlastníctvom alebo prevádzkovaním vozidiel pri preprave osôb a nákladov  v rámci tejto dohody, ako aj za prejazd vozidiel po cestách štátu druhej zmluvnej strany.

2. Oslobodenie podľa ods. 1 tohto článku sa nevzťahuje na poplatky vyberané na základe nediskriminácie za používanie platených ciest, diaľnic, mostov a tunelov pri existencii alternatívnych neplatených ciest.

Článok 13

1. Pri vykonávaní dopravy podľa tejto dohody sú vzájomne oslobodené od dovozných platieb, cla a daní nasledovné druhy tovaru dovážané dopravcom štátu jednej zmluvnej strany na územie štátu druhej zmluvnej strany:

a) pohonné látky nachádzajúce sa vo výrobcom určených nádržiach pre každý typ vozidla, spojených technologicky a konštrukčne s pohonom motora, ako aj pohonné látky nachádzajúce sa v nádržiach na prívesoch a návesoch určených výrobcom  pre vykurovacie alebo chladiace zariadenia  daného vozidla; 

b) mazivá v množstve nevyhnutnom na prevádzku vozidla počas prepravy;

c) náhradné dielce a nástroje určené na opravu vozidla poškodeného počas jazdy, vykonávajúceho medzinárodnú dopravu.

2. Nepoužité náhradné dielce, vymenené dielce a nástroje podliehajú spätnému vývozu, prípadne sa musia zničiť alebo odovzdať do iného colného režimu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi štátu  príslušnej zmluvnej strany.

Článok 14

	Hraničná, colná, dopravná a sanitárna kontrola pri preprave ťažko chorých, pri pravidelnej doprave, ako aj pri preprave živých zvierat, rýchlo sa kaziaceho tovaru a nebezpečných vecí, sa vykonáva prednostne.

Článok 15

	Preprava osôb a nákladov podľa tejto dohody sa vykonáva len za podmienky zákonného poistenia občianskej zodpovednosti užívateľov vozidiel za škody spôsobené tretím osobám. Dopravca je povinný vopred poistiť každé vozidlo vykonávajúce takúto dopravu.

Článok 16

	1. Dopravcovia a posádky vozidiel štátov zmluvných strán sú povinní dodržiavať pravidlá cestnej premávky a vnútroštátne právne predpisy štátu, na ktorého území sa vozidlo nachádza.

2. Ak dopravca štátu jednej zmluvnej strany poruší na území štátu druhej zmluvnej strany ustanovenia tejto dohody, príslušné orgány štátu tejto zmluvnej strany sú povinné o tom informovať príslušné orgány štátu danej zmluvnej strany.

3. Príslušné orgány štátu zmluvnej strany, na ktorého území došlo k porušeniu, môžu požiadať príslušný orgán štátu druhej zmluvnej strany , aby 

a) dal dopravcovi výstrahu spolu s oznámením, že v prípade opakovaného porušenia sa mu dočasne alebo úplne odoberie povolenie vykonávať prepravy na území štátu druhej zmluvnej strany;

b) dočasne alebo úplne odobral právo dopravcovi vykonávať prepravy na území štátu druhej zmluvnej strany.

4.  Príslušný orgán štátu zmluvnej strany, ktorý vydal také rozhodnutie, informuje o ňom príslušný orgán štátu druhej zmluvnej strany.

	5. Ustanovenia tohto článku nevylučujú použitie sankcií voči dopravcovi a posádke vozidla štátu druhej zmluvnej strany vyplývajúcich z vnútroštátnych právnych predpisov štátu, na ktorého území došlo k porušeniu.

Článok 17

1. Zmluvné strany riešia všetky sporné otázky, ktoré môžu vzniknúť pri výklade a vykonávaní tejto dohody prostredníctvom rokovaní a konzultácií.

2. Príslušné orgány štátov zmluvných strán zriadia zmiešanú komisiu, ktorá rieši všetky otázky týkajúce sa výkladu alebo vykonávania tejto dohody.

	3. Zmluvné strany môžu po vzájomnej dohode meniť alebo dopĺňať túto dohodu vo forme protokolov, ktoré budú jej neoddeliteľnou súčasťou a nadobudnú platnosť podľa článku 20 tejto dohody.

Článok 18

	1. Pri vykonávaní hraničnej, colnej, dopravnej a sanitárnej kontroly sa uplatňujú ustanovenia medzinárodných zmlúv, ktorými sú Slovenská republika a Ruská federácia viazané. 

2. Otázky, ktoré nie sú upravené touto dohodou ani medzinárodnými zmluvami, ktorými  sú štáty zmluvných strán viazané, sa riešia v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi štátu každej zo zmluvných strán.

Článok 19

	Táto dohoda sa nedotýka práv a povinností zmluvných strán vyplývajúcich z iných medzinárodných dohôd, ktorými sú Slovenská republika a Ruská federácia viazané.

Článok 20

1. Táto dohoda nadobudne platnosť 60 dňom odo dňa prijatia posledného písomného oznámenia doručeného diplomatickou cestou o splnení všetkých podmienok potrebných pre nadobudnutie platnosti tejto dohody stanovených vnútroštátnymi právnymi predpismi štátov  zmluvných strán.

2. Táto dohoda sa uzaviera na neurčitý čas. Platnosť dohody sa skončí uplynutím šiestich mesiacov odo dňa doručenia písomného oznámenia o výpovedi diplomatickou cestou druhej zmluvnej strane.

3. Dňom nadobudnutia platnosti tejto dohody vo vzťahu medzi Slovenskou republikou a Ruskou federáciou sa skončí platnosť Dohody medzi vládou Československej socialistickej republiky a vládou Zväzu sovietskych socialistických republík o medzinárodnej automobilovej doprave, podpísanej dňa 3.  februára 1967 v Moskve.

Dané v......................................... dňa .................................. 200.... v dvoch pôvodných vyhotoveniach, každé v slovenskom a ruskom jazyku, pričom obe znenia majú rovnakú platnosť.

Za vládu Slovenskej republiky                                           Za vládu Ruskej federácie