Dôvodová správa 

k návrhu zákona o právach a povinnostiach osôb pri získavaní, spracúvaní alebo zverejňovaní informácií a ich šírení komunikačnými médiami a o zmene a doplnení niektorých zákonov (tlačový zákon)

Všeobecná časť

Predkladaný návrh zákona reaguje na v súčasnosti platnú, vývojom prekonanú právnu úpravu zákona č. 81/1966 Zb. o periodickej tlači a o ostatných hromadných informačných prostriedkoch v znení neskorších predpisov. Návrh vychádza z potrieb informačnej spoločnosti so zreteľom na stupňujúci sa rozvoj komunikačných technológií a zodpovedá významu, ktorý informácie, ich aktuálnosť, pravdivosť a dostupnosť pri formovaní spoločnosti zohrávajú. Návrh tiež vychádza z princípu slobody prejavu a ústavného práva občana vyhľadávať informácie a šíriť ich, ktoré sú garantované aj Ústavou Slovenskej republiky.  

Návrh zákona reflektuje spoločenskú diskusiu o právach a povinnostiach fyzických osôb i právnických osôb pri získavaní a spracovávaní informácií, pri ich zverejňovaní a šírení v komunikačných médiách, najmä diskusiu o problematike práva na nápravu (zahŕňajúc právo na opravu, právo na odpoveď a právo na dodatočné oznámenie) i mechanizme jeho efektívneho uplatnenia (napr. formou rozhodcovského konania). Predmetom navrhovanej úpravy je aj činnosť novinára, vzťah novinára a vydavateľa (zahŕňajúc vydavateľa periodickej tlače, vysielateľa či tlačovú agentúru a pod.), postavenie novinárov v slobodnom povolaní, ochrana zdroja informácií, ako aj otázka uplatnenia ochrany novinárskeho prejavu v procese redigovania.

Návrh zákona zohľadňuje právne normy vyššej právnej sily, najmä čl. 26 Ústavy Slovenskej republiky, čl. 10 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, čl. 19 Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach. 

Návrh zákona ďalej preberá inštitúty a princípy relevantných odporúčaní a rezolúcií Rady Európy (napr. Rezolúciou Parlamentného zhromaždenia Rady Európy č. 1003/1993 o etike novinárstva, Odporúčanie č. R/94/13 Výboru ministrov členským štátom k opatreniam na podporu transparentnosti komunikačných médií, Odporúčanie č. R/97/19 Výboru ministrov členským štátom o zobrazovaní násilia v elektronických médiách, Odporúčanie č. R/97/20 Výboru ministrov členským štátom o prejavoch nenávisti, Odporúčanie č. R/97/21 Výboru ministrov členským štátom o médiách a podpore kultúry znášanlivosti, Odporúčanie č R/99/1 Výboru ministrov členským štátom o opatreniach na podporu mediálneho pluralizmu).

Navrhovaný zákon je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a medzinárodnými záväzkami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Jeho prijatím sa nepredpokladá dopad na verejné financie tak, ako je vymedzené v doložke vplyvov, zároveň sa nepredpokladajú ani negatívne dopady na zamestnanosť, podnikateľské prostredie ani na stav životného prostredia. Navrhovaný zákon je kompatibilný s právom EÚ/ES.

Navrhovaný zákon v kontexte právneho poriadku Slovenskej republiky 

Predložený návrh zákona nahrádza zákon č. 81/1966 Zb. o periodickej tlači a o ostatných hromadných informačných prostriedkoch v znení neskorších predpisov, pričom úprava sa v menšej alebo väčšej miere dotýka aj súvisiacich predpisov. Predložený návrh zákona by tak mal byť kódexovou úpravou verejnej komunikácie prostredníctvom komunikačných médií druhu lex generalis, a to aj vo vzťahu k vysielaniu. 

Súvisiacimi predpismi sú najmä zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov, zákon č. 147/2001 Z. z. o reklame a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 23/2002 Z .z., zákon č. 445/1990Zb., ktorým sa upravujú podmienky predaja a rozširovania tlače a iných vecí spôsobilých ohroziť mravnosť, zákon č. 81/1992 Zb. o Česko-slovenskej tlačovej kancelárii Slovenskej republiky, zákon č. 618/2003 Z. z. o autorskom práve a právach súvisiacich s autorským právom (autorský zákon), zákon č. 212/1997 Z. z. o povinných výtlačkoch periodických publikácií, neperiodických publikácií a rozmnoženín audio-vizuálnych diel v znení neskorších predpisov, zákon č. 16/2004 Z. z. o Slovenskej televízii, zákon   č. 619/2003 Z. z. o Slovenskom rozhlase, zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 270/1995 Z. z. o štátnom jazyku Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ako aj volebné zákony (Slovenskej národnej rady č. 346/1990 Zb. o voľbách do orgánov samosprávy obcí v znení neskorších predpisov, zákon č. 46/1999 Z. z. o spôsobe voľby prezidenta Slovenskej republiky, o ľudovom hlasovaní o jeho odvolaní a o doplnení niektorých ďalších zákonov, zákon č. 303/2001 Z. z. o voľbách do orgánov samosprávnych krajov a o doplnení Občianskeho súdneho poriadku, zákon č. 331/2003 Z. z. o voľbách do Európskeho parlamentu, zákon č. 333/2004 Z. z. o voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky) a  zákony upravujúce iné ľudové hlasovanie (zákon Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov, zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 564/1992 Zb. o spôsobe vykonania referenda v znení neskorších predpisov, zákon č. 46/1999 Z. z. o spôsobe voľby prezidenta Slovenskej republiky, o ľudovom hlasovaní o jeho odvolaní a o doplnení niektorých ďalších zákonov).

Základný cieľ predloženej právnej úpravy

Cieľom predloženého návrhu právnej úpravy je komplexná úprava získavania a spracovávania informácií a ich a šírenia prostredníctvom komunikačných médií, ako aj vzťahov medzi tvorcami, šíriteľmi a príjemcami informácií z hľadiska potrieb informačnej spoločnosti.

Navrhovaná úprava zahŕňa horizontálne všetky komunikačné médiá (tlač, elektronické médiá, internet a pod.) a vertikálne tie ich časti, ktorých obsah je výsledkom novinárskej činnosti alebo inej činnosti vydavateľa.

Návrh zákona tak reflektuje vývoj informačnej spoločnosti, kde sa skrátením času od získania informácie po jej zverejnenie zvyšuje
•	strategická i spoločenská hodnota informácie,
•	spoločenský význam a dosah komunikačných médií,
•	vplyv tých, ktorí informácie vytvárajú, ako aj tých, ktorí komunikačné médiá vlastnia,
•	závislosť spoločnosti na informáciách.  

Vybudovanie „závislosti“ na informáciách zvyšuje riziko negatívneho dopadu zverejnenia nepravdivej informácie, prípadne cieleného zneužitia informácií na manipuláciu názorov jednotlivca, skupiny i celej spoločnosti. Preto je cieľom pripravovanej právnej úpravy tiež zabezpečiť dodržiavanie všetkých práv  súvisiacich s uplatnením slobody prejavu, a tým reflektovať spoločenský tlak na profesionalitu všetkých subjektov v procese získavania, spracovania a šírenia informácií.

Predmet predloženej úpravy

Návrh zákona sa vzťahuje na všetky typy komunikačných médií - printové médiá, servis tlačových agentúr, elektronické médiá (rozhlas a televízia), internet (sprístupňovaná periodická tlač) atď.  

Predmetom navrhovaného zákona je konštituovanie a úprava
•	systému evidencie tlače a tlačových agentúr,
•	základného rámca vzťahov medzi vydavateľom, novinárom, zdrojom informácií, distributérom a prijímateľom informácií (resp. respondentom),
•	rámca pre výkon činnosti novinára,
•	pravidiel pre odborný výkon činnosti novinára, ktorými sa nám zabezpečiť aktuálnosť informovania verejnosti a zodpovednosť vydavateľa či novinára voči respondentovi,
•	hraníc medzi pravidlami pre odborný výkon činnosti novinára a etickými zásadami (etický kódex novinára), čím sa posilňuje priestor pre samoreguláciu pri výkone činností novinárskej profesie,  
•	distribúcie tlače so zreteľom na dostupnosť informovanosti verejnosti, ako aj rovnosť v hospodárskej súťaži,
•	práva na nápravu s možnosťou rozhodcovského konania,
•	podmienok pre vymožiteľnosť práva na nápravu prostredníctvom súdu, 
•	podmienok pre výkon novinárskej činnosti v slobodnom povolaní s následnými zárukami cez štátom uznaný systém profesijnej akreditácie, 
•	podmienok pre činnosť zahraničných komunikačných médií a výkon novinárskej činnosti zahraničnými novinármi s následnými zárukami cez štátom uznaný systém akreditácie,
•	so špecifikáciou podľa horizontálneho princípu (tlač, elektronické médiá, internet a pod.).

Návrhom zákona sa nahrádza registrácia tlače jej evidenciou, čím sa odstraňujú disproporcie doteraz platnej registrácie tlače (§ 5 ods. 1 zákona č. 81/1966 Zb.) vo vzťahu k zahraničným fyzickým a právnickým osobám, ako aj samotný rozmer povoľovania, ktorý je doteraz v rozpore s Ústavou deklarovaným právom vydávania tlače bez povoľovacieho konania. 
Vytvorením rámcového vzťahu medzi vydavateľmi a novinármi sa presnejšie vymedzujú práva a povinnosti subjektov zúčastnených v procese získavania informácií, spracovania a šírenia informácií, zároveň sa tak vymedzuje zreteľne aplikovateľný mechanizmu práva na nápravu, ktorým sa zabezpečuje operatívnosť a efektívnosť vymáhania práva na nápravu, a to posilnením možnosti pre mimosúdne riešenie sporu cez rozhodcovské konanie.
Okrem novinárov v trvalom pracovnom pomere prináša prax a technologický pokrok aj ďalšie formy novinárskej činnosti (novinárska činnosť na internete mimo oficiálnych periodík a pod.). Z tohto dôvodu návrh zákona zavádza systém profesijnej akreditácie, prostredníctvom ktorého možno eliminovať závislosť novinára na inštitucionalizovanom komunikačnom médiu; akreditovaná novinárska organizácia poskytuje novinárovi záruky  pre status slobodného novinára, pričom status novinára v slobodnom povolaní o. i. na seba viaže výhody vydavateľa (ochrana zdroja a pod.). 
Vymedzením hraníc medzi pravidlami pre odborný výkon činnosti novinára (všeobecne platných štandardov pre získavanie a narábanie s informáciami) a etickými zásadami (etický kódex novinára, ktorý predpokladá  vytvorenie pravidiel pre prácu novinára a pomenúva nad rámec odborných štandardov postoje a situácie, ktoré nie je možné striktne vymedziť zákonom) sa zamedzuje stretu verejného záujmu (napr. objektívna informovanosť) s osobnými záujmami novinára, vydavateľa či tretích osôb (hovorca komerčného alebo politického subjektu, pracovník v oblasti PR a pod.).

Uplatňovanie ústavnej slobody prejavu a práva na vyhľadávanie a šírenie informácií získava v prostredí vývoja informačnej spoločnosti novú, v porovnaní s minulosťou oveľa významnejšiu dimenziu. Informácia, jej pravdivosť, aktuálnosť a dostupnosť ovplyvňuje všetky úrovne rozhodovania jednotlivca od organizácie jeho rodinného života, cez pracovné aktivity, až po uplatňovanie základných slobôd a ľudských práv prostredníctvom demokratických nástrojov na vnútroštátnej i nadnárodnej úrovni.