Informácia o priebehu a výsledkoch  56. zasadnutia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov

V dňoch 12.septembra až 24. decembra 2001 sa v sídle Organizácie Spojených národov v New Yorku konala pravidelná jesenná časť 56. zasadnutia  Valného zhromaždenia OSN  (56. VZ OSN).  Kvôli tragickým udalostiam spôsobeným teroristickými útokmi na USA sa 56. zasadnutie VZ začalo o deň neskôr ako bolo plánované. Harri Holkeri  (predseda 55. VZ OSN) pri tejto príležitosti vyjadril hlbokú sústrasť ľudu a vláde hostiteľskej krajiny - USA v súvislosti s barbarským aktom násilia a teroru, ktorý sa udial v predchádzajúci deň. Ako zdôraznil, to čo sa stalo, je v rozpore s myšlienkami a princípmi OSN. Vyjadril presvedčenie, že uvedená tragédia spojí členské štáty OSN, aby sa už nikdy viac nezopakovala.

	Za predsedu 56. VZ OSN bol na prvej schôdzi aklamáciou zvolený Han Seung-Soo (minister ZV Kórejskej republiky). Valnému zhromaždeniu hneď na úvod predložil 1. návrh rezolúcie 56. VZ OSN - „Odsúdenie teroristických útokov v USA“, v ktorom  Valné zhromaždenie dôrazne odsúdilo teroristické útoky na New York, Washington, D.C. a Pennsylvániu a  vyjadrilo hlbokú sústrasť  a solidaritu s ľudom a vládou USA. VZ OSN  vyzvalo všetky krajiny na medzinárodnú spoluprácu  tak, aby sponzori, organizátori a páchatelia týchto skutkov boli čo najskôr spravodlivo potrestaní. Naliehavo tiež vyzvalo medzinárodné spoločenstvo na spoluprácu a zvýšenie úsilia pri predchádzaní a vykorenení aktov terorizmu a zdôraznilo  zodpovednosť tých, ktorí pomáhajú jeho páchateľom, podporujú ich a poskytujú im útočisko. 

VZ taktiež rozhodlo o posunutí termínu Osobitného zasadnutia VZ o deťoch na neurčitú dobu. Na základe neskoršieho rozhodnutia sa uskutoční 8.-10. mája 2002 v New Yorku. Zároveň VZ rozhodlo o zmene termínu Dialógu o partnerstve zo 17.-18.septembra 2001 na 20.-21.septembra 2001 a presunutí všeobecnej rozpravy na dni 11.-16. novembra 2001. 
Za predsedov šiestich hlavných výborov boli aklamáciou zvolení: v 1.výbore (pre odzbrojenie a medzinárodnú bezpečnosť) A.ERDS - Maďarsko, v 2. výbore (hospodársko-finančný) F.SEIXAS DA COSTA - Portugalsko, v 3.výbore (sociálny, humanitárny a kultúrny) F.M. AL-HINAI - Omán, v 4.výbore (osobitný politický a dekolonizačný) A.HASMY - Malajzia, v 5. výbore (administratívny a rozpočtový) N. EFFAH-APENTENG - Ghana a v 6.výbore (právny)      P. LELONG - Haiti.  	 

Program 56. VZ OSN obsahoval 177 bodov týkajúcich sa medzinárodného mieru a bezpečnosti, regionálnych konfliktov, odzbrojenia, ľudských práv, medzinárodno-právnych, hospodárskych, sociálnych, environmentálnych, humanitárnych a iných otázok. Rokovania k jednotlivým bodom programu prebehli v pléne VZ a šiestich výboroch. 
Počas zasadnutia jesennej časti 56. VZ OSN rezonovala problematika terorizmu a v tej súvislosti najmä úloha OSN pri posilňovaní  a rozširovaní prevencie a potláčaní terorizmu ako aktu násilia, ktorý nemožno za žiadnych okolností ospravedlňovať. Ako ťažiskové sa v súlade so závermi Miléniového summitu zdôrazňovalo aj skvalitnenie pracovných metód a urýchlenie reformy OSN, osobitne jej Bezpečnostnej rady. V rámci rozvojovej agendy bola zvýšená pozornosť venovaná preklenutiu technologického a komunikačného zaostávania rozvojového sveta a hlavne zabezpečeniu trvaloudržateľného rozvoja v Afrike a v ostatných najmenej rozvinutých krajinách.  

	Plénum 56. VZ OSN zvolilo :
a/ 5 nestálych členov Bezpečnostnej rady OSN na roky 2002-03: Kamerun, Guinea, Sýria, Bulharsko a Mexiko.
	b/ 18 členov Hospodárskej a sociálnej rady OSN na  obdobie 2002-2004: Austrália, Bhután, Burundi, Chile, Čína, Fínsko, Ghana, Guatemala, India, Katar, Líbya, Maďarsko, RF, Salvador, Švédsko, Ukrajina, Veľká Británia a Zimbabwe.

Na základe uznesenia vlády Slovenskej republiky č. 695/2001 zo dňa 18.júla 2001 sa na 56. zasadnutí VZ OSN zúčastnila delegácia SR vedená ministrom zahraničných vecí  SR E. Kukanom. Minister zahraničných vecí rokoval o rozvoji vzájomných vzťahov s ministrami zahraničných vecí  radu krajín (Čína, Maďarsko, Turecko, Ukrajina, Chorvátsko, Grécko, Uzbekistan, Čierna Hora). O bilaterálnych otázkach rokoval aj s námestníkom ministra ZV USA pre politické záležitosti Marcom Grossmanom. Takisto sa zúčastnil na rozhovoroch Marca Grossmana s predstaviteľmi desiatich krajín uchádzajúcich sa o členstvo v Severoatlantickej aliancii. Minister Kukan absolvoval pracovné rokovania s GT OSN Kofi Annanom, námestníčkou GT OSN Louise Fréchette-ovou a s predsedom 56. zasadnutia VZ OSN Han Seung-soom. Minister E. Kukan ich informoval o podpore Slovenska OSN v jej snahe o prevenciu a mierové riešenie konfliktov vo svete. Pripomenul tiež odhodlanosť SR naďalej sa aktívne zúčastňovať na mierových misiách, pričom vyzdvihol skutočnosť, že SR v roku 2001 výrazne rozšírila svoju účasť na mierových operáciách OSN,  keď účasťou 610  príslušníkov  ASR  sa  zaradila  na 24.  miesto  medzi  prispievateľmi  do mierových operácií. Minister ZV SR počas rokovaní aktívne presadzoval kandidatúru SR na miesto nestáleho člena Bezpečnostnej rady OSN na obdobie rokov 2006-2007.

V rámci všeobecnej rozpravy 56. zasadnutia VZ OSN vystúpil minister E. Kukan s prejavom, v ktorom podporil boj medzinárodného spoločenstva proti medzinárodnému terorizmu. Poukázal pritom na pružné zapojenie sa Slovenska do medzinárodnej protiteroristickej koalície. 
Takisto podpísal Protokol na predchádzanie, potláčanie a trestanie obchodovania s ľuďmi, najmä ženami a deťmi, ako aj Protokol proti pašovaniu migrantov po zemi, mori a letecky. Obidva dokumenty dopĺňajú Dohovor OSN proti nadnárodnému organizovanému zločinu. Slovenský kandidát P. Tomka bol zvolený za člena Komisie OSN pre medzinárodné právo na funkčné obdobie 2002-2006. 
56. zasadnutie VZ OSN poznačila i jedna príjemná udalosť - udelenie Nobelovej ceny
mieru Organizácii Spojených národov a jej  generálnemu tajomníkovi K. Annanovi. Cenu získali za úsilie o dosiahnutie mieru vo svete, za príspevok k riešeniu zásadných ekonomických, sociálnych ekologických a bezpečnostných problémov súčasného sveta, pričom K. Annan bol ocenený o.i. za jeho boj proti šíreniu vírusu HIV a protiteroristické iniciatívy. 

Charakteristika všeobecnej rozpravy 56. VZ OSN

	V dňoch 10.-16. novembra 2001 sa konala všeobecná rozprava 56. Valného zhromaždenia OSN. V dôsledku teroristických útokov v USA 11. septembra prebiehala za mimoriadnych okolností a v histórii OSN v bezprecedentnej situácii. Vo svetle závažnosti okolností ju však predstavitelia tých členských štátov, ktorí napriek všetkému do New Yorku prišli, brali s vysokým vedomím zodpovednosti a konštruktívnosti. Vo všeobecnej rozprave vystúpilo celkom 188 rečníkov, z toho 31 hláv štátov, 11 predsedov vlád, 9 podpredsedov vlád a 96 ministrov zahraničných vecí. 

S ohľadom na vzniknutú medzinárodnú situáciu sa všetci bez výnimky venovali otázke boja proti terorizmu, zdôrazňujúc potrebu dohodnúť a zosúladiť spoločný postup, ako aj nevyhnutnosť bojovať proti terorizmu všetkými možnými politickými, diplomatickými, právnymi, finančnými i vojenskými prostriedkami.  Všetky krajiny odsúdili útoky teroristov v USA 11.9.2001, ako aj terorizmus vo všeobecnosti. Väčšina privítala rýchlu reakciu Spojených národov na teroristické útoky 11. septembra a zdôraznila podporu rezolúcii VZ OSN 56/1, ako aj rezolúciám BR OSN 1368 a 1373, ktoré vytvárajú pevný základ politického a právneho rámca pre prijatie širokého spektra akčne orientovaných opatrení proti terorizmu. Je potrebné, aby všetky štáty realizovali tieto rezolúcie v maximálne možnej miere. Množstvo delegácií tiež deklarovalo svoju podporu prebiehajúcej vojenskej akcii  v Afganistane. Niektoré arabské krajiny vyjadrili zmierlivejší postoj a pripomínali nutnosť rozlišovať medzi terorizmom a právom na sebaurčenie a obranu proti zahraničnej okupácii. Zároveň sa nevyhli rétorike o tzv. „štátnom terorizme“ zo strany Izraela, prípadne USA, pričom ho prirovnávali ku klasickému terorizmu. Jednoznačne upozornili, že nie je možné spájať terorizmus s islamom alebo akýmkoľvek iným  náboženstvom, civilizáciou alebo kultúrou. 

Väčšina delegátov vyzvala, aby jednotlivé štáty pristúpili, v čo najkratšom možnom čase, ku všetkým dvanástim protiteroristickým dohovorom, najmä k Dohovoru o potláčaní bombového terorizmu a k Medzinárodnému dohovoru o potláčaní financovania terorizmu. Zároveň odzneli jasné výzvy na úplnú implementáciu všetkých medzinárodnoprávnych dokumentov vo vnútroštátnej legislatíve jednotlivých krajín. Diskusia naznačila, že existujúci medzinárodnoprávny zmluvný rámec nemusí byť dostatočný. Štáty vyzvali na urýchlené ukončenie prác na návrhu uceleného dohovoru proti terorizmu a Medzinárodného dohovoru o potláčaní činov jadrového terorizmu. 

	Vyzdvihnutý bol význam OSN v boji proti terorizmu. Univerzálna protiteroristická koalícia bola už vytvorená. Úloha OSN by mala spočívať v konsolidácii a koordinácii tejto koalície. V množstve odporúčaní bol prezentovaný aj návrh vytvoriť v rámci OSN centrum pre koordináciu pomoci krajinám na riešenie kríz spôsobených teroristickými aktmi. Medzinárodné spoločenstvo by sa malo i naďalej zameriavať na vzájomnú prepojenosť medzi medzinárodným terorizmom, pašovaním drog a nadnárodným organizovaným zločinom. Chudoba, negramotnosť a nezamestnanosť poskytujú živnú pôdu terorizmu. Preto je potrebné zabezpečiť trvalourdžateľný rozvoj regiónov na celom svete. Úspešná preventívna diplomacia a usporiadanie regionálnych konfliktov by mali byť integrálnou súčasťou protiteroristických aktivít medzinárodného spoločenstva. Zdvojnásobiť treba úsilie na podporu právnych princípov. Medzinárodný trestný súd považujú viacerí za najdôležitejší inštrument v tomto úsilí. 

	V otázke posledného vývoja v Afganistane viacerí vyzvali  plne podporiť  návrhy osobitného predstaviteľa GT pre Afganistan L. Brahimiho. Povinnosťou medzinárodného spoločenstva je nájsť riešenie vzniknutých problémov. Situácia v Afganistane si vyžaduje trojitú stratégiu – vojenskú, politickú a humanitárnu. Pomoc musí mať dve podoby: 1/ okamžitú a zvýšenú humanitárnu pomoc a  2/ následnú pomoc Afganistanu pri obnove krajiny.

	V oblasti medzinárodnej bezpečnosti sa vystupujúci dotkli aj otázok odzbrojenia a kontroly zbrojenia, pričom zdôrazňovali najmä potrebu zabránenia úniku zbraní hromadného ničenia, resp. ich technológií do rúk teroristov a nepovolaných osôb. V mnohých prejavoch rezonovali v tomto smere aj ďalšie aktuálne momenty ako: privítanie výsledkov Konferencie OSN o nezákonnom obchodovaní s ručnými a ľahkými zbraňami vo všetkých aspektoch, ktorá sa konala v NY v júli 2001; kritika pretrvávajúceho nenadobudnutia platnosti Zmluvy o všeobecnom zákaze jadrových skúšok CTBT (súčasne so všeobecnou rozpravou VZ OSN sa v New Yorku 11. až 13. novembra 2001 uskutočnila aj Konferencia pre uľahčenie nadobudnutia platnosti CTBT, ktorá využila ministerskú prítomnosť krajín); ale aj sklamanie z neúspechu pracovnej skupiny pre vypracovanie verifikačného protokolu k Dohovoru o zákaze vývoja, výroby a skladovania bakteriologických (biologických) a toxínových zbraní a o ich zničení.   

Napriek tomu, že vo všeobecnej rozprave 56. zasadnutia VZ OSN bol vo všeobecnosti terorizmus označený za záležitosť mimoriadne urgentnú, väčšina vystupujúcich zdôrazňovala, že OSN nemôže podceniť ani ďalšie globálne otázky – boj proti chudobe, zaostalosti, chorobám a iným ekonomickým a sociálnym problémom. Široký súhlas panuje v tom, že Miléniová deklarácia, prijatá hlavami štátov a vlád pred rokom, poskytuje hodnotný program pre riešenie globálnych problémov a je potrebné, aby medzinárodné spoločenstvo promptne prikročilo k jej implementácii. Množstvo delegácií uvítalo „Road Map towards the implementation of the Millennium Declaration“ generálneho tajomníka OSN, zdôrazňujúc, že ak má OSN hrať hlavnú úlohu pri riešení starých i nových výziev, je  nevyhnutné pokračovať v reforme Organizácie.

Boj proti terorizmu musí brať do úvahy skutočnosť, že rozvinuté krajiny nebudú môcť dlhodobo žiť v bezpečí, ak nebudú brať na zreteľ problémy tretieho sveta. Takmer 1/3 svetovej populácie hladuje. 95 % osôb infikovaných AIDS žije v rozvojových krajinách, prevažne v Afrike, čiastočne v karibskom regióne. V súčasnosti len minoritná časť sveta profituje z možností, ktoré poskytuje globalizácia. Navyše v sociálnej a ekonomickej oblasti je znepokojujúce, že súčasný globálny ekonomický pokles robí splnenie cieľa – odstránenie chudoby - ťažšie dosiahnuteľným. Objektívnou nevyhnutnosťou pre opätovné naštartovanie ekonomického rastu  je mobilizácia nových zdrojov pre ekonomický a sociálny rozvoj. Ak dopad ekonomického poklesu pocítili veľmi prenikavo rozvojové a osobitne najmenej rozvinuté krajiny, otázky súvisiace s riešením tohto problému sú viac ako naliehavé. Je neuspokojujúci pretrvávajúci nedostatočný prístup poľnohospodárskych a textilných produktov z rozvojových krajín na trhy rozvinutých krajín. Mnoho rečníkov považuje za pozitívny impulz nedávne rozhodnutie prijaté na ministerskom stretnutí v Dohe, že  Svetová obchodná organizácia (WTO) otvorí nové kolo multilaterálnych obchodných rokovaní. 

Viacero delegátov s veľkými nádejami očakáva, že výraznejší posun v tomto smere prinesú 2 hlavné medzinárodné podujatia naplánované na rok 2002 – Medzinárodná konferencia o financovaní rozvoja /marec 2002 v mexickom Monterrey/ a Svetový summit o udržateľnom rozvoji /september 2002 v Johannesburgu/. Obidve podujatia by mali vyjadriť silnú podporu implementácii cieľov Miléniovej deklarácie. 

 Viacero štátov Afriky, Ázie i Latinskej Ameriky kritizovalo nedostatočnú pozornosť vyspelých krajín narastajúcej ťarche vonkajšieho zadĺženia, extrémnej chudobe, šíreniu infekčných chorôb, AIDS, tuberkulózy a malárie, zvyšujúcej sa ekonomickej marginalizácii, ktorá obnoví podmienky pre rôzne podoby terorizmu, ako aj stálemu znižovaniu investícií i oficiálnej hospodárskej pomoci, či obmedzenému prístupu k informačných technológiám. Viacerí naliehali na rozvinuté krajiny, Svetovú banku a ďalšie Bretton-Woodske inštitúcie, ako aj orgány systému OSN, aby bezodkladne zahrnuli medzi svoje priority zvýšenie priamych zahraničných investícií do rozvojových krajín. Zároveň vyzvali vyspelé krajiny na plnenie svojho záväzku poskytovať 0,7 svojho HDP na oficiálnu rozvojovú pomoc rozvojovým krajinám. V boji s pandémiou HIV/AIDS množstvo delegácii považuje za úspech Osobitného VZ OSN venovaného HIV/AIDS v júni 2001 podporu iniciatívy GT OSN  o založení Globálneho fondu pre HIV/AIDS a ďalšie choroby. Nevyhnutnou sa javí skorá implementácia Nového partnerstva pre rozvoj Afriky a záverov Miléniovej deklarácie týkajúcej sa Afriky. 

Z ďalších okruhov problémov pertraktovaných v rámci všeobecnej rozpravy na 56. zasadnutí VZ OSN:

	- Cesta k vyriešeniu situácie na Blízkom Východe musí byť založená na politickom procese, ktorý implementuje rezolúcie OSN, zabezpečí bezpečnosť pre Izrael v rámci uznaných hraníc a zároveň vytvorí životaschopný Palestínsky štát. Podpora vytvorenia nezávislého a ekonomicky životaschopného Palestínskeho štátu medzi členskými štátmi OSN, ako východisko z dlho sa vlečúceho konfliktu,  rapídne vzrástla.  

- V oblasti mierových operácií OSN niektorí rečníci privítali posilnenie mierových operácií v rámci OSN, ich vzrastajúcu  úlohu a meniaci sa charakter. Pritom  však poukázali na nevyhnutnosť venovať osobitnú pozornosť  „filozofii“ mierových operácií, ako aj posilneniu partnerstva BR OSN s krajinami, ktoré poskytujú jednotky do mierových síl OSN. Vyslovili sa za jasný mandát pre mierové operácie, ktoré by sa mali vykonávať s presvedčivým súhlasom reformovanej Bezpečnostnej rady. 

- V otázke ľudských práv je prioritou urýchlená ratifikácia Rímskeho dohovoru Medzinárodného trestného súdu, pričom v rozprave zaznel i názor, že jeho vytvorenie  je historickým víťazstvom ľudských práv v 20. storočí.  Časť delegácií ocenila závery durbanskej konferencie proti rasizmu a diskriminácii a označila ich za nosnú konštrukciu pre budovanie harmonickejších, vzájomne užitočných vzťahov medzi ľuďmi. 

Záverom možno konštatovať, že viacerí predstavitelia štátov a vlád apelovali na medzinárodné spoločenstvo, aby využilo súčasnú solidaritu proti terorizmu  a podobnú stratégiu zvolila OSN i pri vytváraní nových koalícií:  koalície pre ekonomický a sociálny rozvoj, koalície proti chudobe, koalície na  boj proti HIV/AIDS, atď.

Charakteristika činnosti výborov 56. VZ OSN

1.výbor - Odzbrojenie a medzinárodná bezpečnosť

1. výbor 56. VZ OSN zasadal v dňoch 8.10. - 3.11.2001. V rámci 21 bodov svojej agendy prijal 45 návrhov rezolúcií a 6 návrhov rozhodnutí, z toho 28 konsenzom.  
Rokovania výboru výrazne ovplyvnila atmosféra po septembrových teroristických útokoch proti USA. Tá mala za následok tlmenie diskusie k tradične problematickým otázkam v agende výboru. Mnohé návrhy rezolúcií boli predložené skoro v nezmenenej podobe oproti minulému roku a hlasovanie k nim nezaznamenalo podstatné zmeny.     
	Z tematického hľadiska ústredné miesto v práci výboru tradične zaujímali  zbrane hromadného ničenia (ZHN), v rámci nich potom otázky jadrového odzbrojenia a nešírenia jadrových zbraní. K jadrovej problematike bolo prijatých  19 návrhov rezolúcií a 1 návrh rozhodnutia. Posledne menovaný návrh, týkajúci sa Zmluvy o všeobecnom zákaze jadrových skúšok (CTBT), mal špecifický význam, nakoľko v dňoch 11. až 13.11.2001 sa práve v New Yorku uskutočnila Konferencia pre uľahčenie nadobudnutia platnosti CTBT (CTBT, napriek tomu, že jej text bol prijatý už v r. 1996, doposiaľ nenadobudla platnosť. Dôležitým v tomto smere je postoj USA, ktorý je v súčasnosti negatívny - s nástupom Bushovej vlády CTBT stratila už aj podporu americkej exekutívy. Americký senát zamietol jej ratifikáciu ešte v r. 2000). Zmluvu nepodpísali India ani Pakistan. Pritom tieto krajiny sú medzi tými štyridsiatimištyrmi, ktorých rafifikácia  je potrebná pre nadobudnutie platnosti. Je zrejmé, že v prvej polovici tejto dekády Zmluva nenadobudne platnosť.  USA (ako jediné) hlasovali proti rozhodnutiu, pričom konštatovali, že CTBT nepodporujú. Spomínanej Konferencie sa nezúčastnili. V oblasti jadrového odzbrojenia bolo zaujímavým, že tento rok nebola predložená rezolúcia k potrebe „novej agendy“ pre jadrové odzbrojenie, ktorá je určitou koncepčnou avantgardou v tejto oblasti. Autori rezolúcie dospeli k záveru, že za uplynulý rok nedošlo k substantívnemu vývoju, ktorý by rezolúcia mohla reflektovať. Na základe iniciatívy Iraku bol prijatý aj nový návrh rezolúcie k vplyvom používania ochudobneného uránu v zbrojení. Návrh rezolúcie v hlasovaní prešiel len tesným rozdielom. Neprijateľným pre mnohé krajiny je najmä nepriama klasifikácia zbraní s ochudobneným uránom ako ZHN.
Zvýšenú pozornosť si vyžiadali aj biologické zbrane, najmä vo svetle tohtoročného neúspechu ženevskej ad hoc pracovnej skupiny pre vypracovanie právne záväzného nástroja na posilnenie Dohovoru o zákaze vývoja, výroby a skladovania bakteriologických (biologických) a toxínových zbraní a o ich zničení (BWC). 1. výbor sa obmedzil len na prijatie procedurálneho návrhu rozhodnutia, aby nepredbiehal rokovania 5. hodnotiacej konferencie BWC (19.11.-7.12.2001, Ženeva).   
Stále aktuálnejšiu problematiku úzko súvisiacu so zbraňami hromadného ničenia predstavuje otázka nosičov - rakiet. RF po tretí rok predložila svoj návrh rezolúcie k  zachovaniu a dodržiavaniu Zmluvy o obmedzení systémov proti balistickým strelám (ABM). Napriek širokej ruskej kampani bol návrh prijatý nepresvedčivým výsledkom, čo potvrdilo pretrvávajúcu neochotu mnohých krajín otvárať túto otázku na multilaterálnej pôde OSN. Prijatý bol opäť aj iránsky návrh rezolúcie k raketám (na základe minuloročnej iránskej rezolúcie GT OSN v r. 2001 vytvoril skupinu vládnych expertov, ktorí mu asistujú pri príprave správy k problematike pre 57. VZ OSN. Experta v paneli, ktorý má geograficky reprezentatívne zloženie, má aj SR. Panel sa v r. 2002 zíde ešte dvakrát). 
Na poli konvenčných zbraní dominovala problematika ručných a ľahkých zbraní, v nadväznosti na výsledky Konferencie OSN k nezákonnému obchodovaniu s ručnými a ľahkými zbraňami vo všetkých aspektoch, ktorá prebehla 9. až 20. júla 2001 v NY. Prijatý návrh rezolúcie rozhoduje o zvolaní hodnotiacej konferencie do r. 2006, ktorá posúdi implementáciu akčného programu prijatého v júli 2001. Od r. 2003 budú taktiež organizované bienále schôdzky k operatívnemu hodnoteniu napĺňania (na národných, regionálnych a medzinárodnej úrovniach) akčného plánu. Na poli konvenčných zbraní to bola ďalej problematika mín v kontexte vývoja nástrojov, ktoré túto oblasť upravujú (Ottawský dohovor, a (doplnený) Protokol II k Dohovoru o zákaze alebo obmedzení použitia niektorých konvenčných zbraní, ktoré môžu spôsobiť nadmerné utrpenie alebo mať nerozlišujúce účinky). 
 Výbor prijal aj tradičné návrhy rezolúcií pre oblasť odzbrojovacej mašinérie (Konferencia o odzbrojení, Komisia OSN pre odzbrojenie, regionálne centrá OSN pre odzbrojenie). 
	V reakcii na septembrové teroristické útoky taktiež prijal návrh rezolúcie k multilaterálnej spolupráci v oblasti odzbrojenia a nešírenia a globálnych úsilí proti terorizmu. Návrh bol prijatý konsenzom, avšak vzhľadom na nedostatočný časový priestor na jeho prerokovanie sa za ním skrýva silný kompromis.      
	
2. výbor - Hospodársky a finančný

	2. výbor  prerokoval počas 56. zasadnutia VZ OSN otázky makroekonomickej politiky, medzinárodnej hospodárskej spolupráce, operačných aktivít OSN, životného prostredia a trvalo-udržateľného rozvoja.
	Všetky rezolúcie postúpené 2. výborom do pléna boli prijaté konsenzom, až na dve politické rezolúcie (k zvrchovanosti palestínskeho národa nad jeho prírodnými zdrojmi a jednostranné hospodárske opatrenia ako prostriedok politického nátlaku voči rozvojovým krajinám).  
	Priebeh zasadnutí 2. výboru bol ovplyvnený prípravnými zasadnutiami na Konferenciu pre financovanie rozvoja (Monterrey, Mexiko marec 2002) a Svetový summit o trvalo-udržateľnom rozvoji (Johannesburg, september 2002), ktoré preniesli ťažisko rokovaní hlavných tém predchádzajúcich zasadnutí 2. výboru (globalizácia, dlh, medzinárodný obchod a investície, reforma medzinárodných finančných inštitúcií a implementácia Agendy 21) do týchto medzivládnych stretnutí. Napriek tomu, posilňovanie globálneho partnerstva zameraného na znižovanie chudoby o polovicu do roku 2015 bolo i naďalej leitmotívom celého zasadnutia 2. výboru. 
	Po náročných rokovaniach boli konsenzuálne dosiahnuté dohody pri dôležitých rezolúciách týkajúcich sa trojročného vyhodnotenia operačných aktivít systému OSN pre rozvoj, Vysokého  predstaviteľa pre najmenej rozvinuté krajiny, vytvorenia osobitného fondu pre odstránenie chudoby a financovania Dohovoru OSN o boji proti dezertifikácii.
	Plénum VZ v agende 2. výboru rozhodlo o transformácii Komisie o ľudských sídlach, jeho sekretariátu a Centra OSN pre ľudské sídla do Programu OSN pre ľudské sídla (“UN Habitat”) s platnosťou od 1. januára 2002. Taktiež rozhodlo o vytvorení nového postu v systéme OSN - Vysokého predstaviteľa pre najmenej rozvinuté krajiny a o zmene termínu konania Svetového summitu o trvalo-udržateľnom rozvoji v Johannesburgu na 26.8.-4.9. 2002. 

3. 	výbor - Sociálny, humanitárny a kultúrny

	Práca 3. výboru 56. VZ OSN sa začala 8.10.2001 a po 55 schôdzach bola prerušená 30.11.2001. Výbor prijal 71 návrhov rezolúcií (SR bola spolupredkladateľom 15 návrhov) a viacero rozhodnutí. Delegácia SR sa pripojila ku všetkým prejavom Belgicka predneseným v mene EÚ a asociovaných krajín a osobitne vystúpila  k bodu 110: Prevencia kriminality a trestná justícia  a k bodu 115: Podpora a ochrana práv detí.
V rámci prerokovania otázok sociálneho rozvoja bol do agendy 3. výboru zaradený aj bod „Realizácia záverov Svetového summitu pre sociálny rozvoj a 24. OZ VZ OSN“, v minulosti prerokovávaný v pléne. V svetle budúcoročného 2. Svetového zhromaždenia o starnutí bola veľká pozornosť venovaná otázkam starnutia. Bola zdôraznená potreba priamych zahraničných investícií a skrátenia dlhového zaťaženia rozvojových krajín pre zabezpečenie trvaloudržateľného sociálneho rozvoja.
Efektívne opatrenia a spolupráca v oblasti boja proti obchodovaniu s drogami a organizovanému zločinu boli hlavnými témami počas prerokovania otázok týkajúcich sa prevencie kriminality a medzinárodnej kontroly drog. V súvislosti s Dohovorom proti nadnárodnému organizovanému zločinu bola zdôraznená potreba prijatia efektívnej národnej legislatívy. Veľká podpora zo strany jednotlivých vystupujúcich bola vyjadrená vypracovaniu univerzálneho dohovoru proti korupcii. 
V priebehu diskusie k problematike pozdvihnutia žien sa vystupujúci venovali otázkam odstránenia násilia páchaného na ženách, obchodovania so ženami, odstránenia chudoby a realizácie opatrení na zabezpečenie posilnenia zastúpenia žien v procese rozhodovania, ako aj iným aktivitám realizovaným v predmetnej oblasti na národnej a medzinárodnej úrovni. 
V rámci problematiky utečencov sa pozornosť zamerala hlavne na kritickú situáciu afgánskeho obyvateľstva. Podpora prevencie, riešenie príčin, zabezpečenie dobrovoľnej repatriácie, ako aj v nevyhnutných prípadoch integrácia v miestach rozmiestnenia, prípadne rozmiestnenie v iných oblastiach, sú nevyhnutným predpokladom pre efektívne riešenie problematiky utečencov. 
Odloženie osobitného zasadnutia VZ OSN o deťoch, ktoré sa malo uskutočniť v dňoch 19.-21.09.2001 ovplyvnilo prácu výboru počas prerokovania problematiky podpory a ochrany práv detí. Delegácie nepovažovali za vhodné diskutovať o niektorých problematických oblastiach, ktorým sa bude venovať OZ VZ. V tejto súvislosti predkladatelia každoročne prijímanej súhrnnej rezolúcie „Práva dieťaťa“ predložili len skrátený procedurálny text. Vystupujúci vo svojich prejavoch vyzdvihli úlohu Dohovoru o právach dieťaťa a jeho dvoch protokolov a zamerali sa na problematiku detí v ozbrojených konfliktoch, sexuálneho zneužívania detí, obchodovania s deťmi, ich vzdelania, HIV/AIDS a zdravotnej starostlivosti. 
Jednou z najdôležitejších a najdiskutovanejších oblastí prerokovávaných 3. výborom sú otázky ľudských práv. V rámci rozpravy sa vystupujúci vyjadrili aj za čo možno najskoršiu univerzálnu ratifikáciu ľudsko-právnych inštrumentov a ich dôslednú realizáciu, pričom zdôraznili dôležitú úlohu, ktorú zohrávajú kontrolné výbory v tomto procese. Vzhľadom na udalosti 11.9.2001 v USA a v súvislosti s aktivizáciou medzinárodného boja proti terorizmu bol eminentný záujem na dosiahnutí konsenzuálneho textu rezolúcie „Ľudské práva a terorizmus“, avšak ani počas dlhotrvajúcich neformálnych konzultácií sa nepodarilo dosiahnuť kompromis a rezolúcia bola prijatá hlasovaním 84-0-64. 
Rozsiahla a napätá diskusia, vzhľadom na „výsledok“ Svetovej konferencie proti rasizmu, sa očakávala k bodu 117 - „Odstránenie rasizmu a rasovej diskriminácie“. Kvôli rozporom týkajúcim sa textu záverečného dokumentu, ktoré pretrvávajú, sa prerokovanie daného bodu agendy odložilo. Preto sa po prvýkrát v histórii OSN uskutoční obnovené zasadnutie 3. výboru. 
	
4. 	výbor - Osobitný politický a dekolonizačný výbor

	Začal svoju prácu 3.10.2001 a na prerokovanie mu bolo pridelených 11 bodov. Celkovo výbor prijal 24 rezolúcií a 3 rozhodnutia. Výbor ukončil svoju prácu 21. novembra 2001.
Z pohľadu SR bolo najdôležitejším momentom rokovania prijatie rezolúcie k bodu 86 „Medzinárodná spolupráca pri mierovom využívaní kozmu“, ktorá, okrem iného, schvaľuje rozšírenie počtu členov Výboru pre mierové využívanie kozmu (COPUOS) o Saudskú Arábiu a SR. Súčasne ruší prax tzv. rotujúceho členstva a Kuba, Peru, Malajzia a Kórejská republika sa stávajú jeho  plnoprávnymi členmi. Prijatie za člena COPUOSu predstavuje pre SR ocenenie jej aktívneho pôsobenia v tejto oblasti a zavŕšenie niekoľkoročného diplomatického úsilia. Význam tohto rozhodnutia znásobuje skutočnosť, že po súčasnom rozšírení, sa počet členov COPUOSu nebude zvyšovať najmenej 7 rokov. SR sa pripojila k prejavu EÚ a zároveň k tomuto bodu vystúpila aj so samostatným prejavom, v ktorom predstavila viaceré vedecké a vzdelávacie projekty v oblasti výskumu a mierového využívania kozmu a vyjadrila svoju pripravenosť byť aktívnym a plnohodnotným členom COPUOSu.
Prerokovávanie bodov týkajúcich sa Blízkeho Východu (bod 87 „Agentúra OSN pre pomoc palestínskym utečencom na Blízkom Východe“ a bod 88 „Správa Osobitného výboru na vyšetrovanie izraelských praktík majúcich dopad na ľudské práva palestínskeho a ostatného arabského obyvateľstva žijúceho na okupovaných územiach“) sa nieslo v tradičnom duchu opakujúcich sa vystúpení najmä arabských krajín, ktoré za hlavného vinníka súčasnej situácie na Blízkom Východe označovali Izrael. Diskusia bola vo veľkej miere ovplyvnená aj súčasnou eskaláciou napätia v izraelsko-palestínskom konflikte. V rámci týchto bodov boli predložené tradičné rezolúcie, ktoré nepriniesli žiadny posun stanovísk jednotlivých krajín.  
Prerokovávanie bodu 89 „Komplexné posúdenie otázky mierových operácií vo všetkých ich aspektoch“ potvrdilo ich narastajúci význam a rozsah. V nadväznosti na ich komplexný charakter a  rozširujúci sa záber súčasných mierových operácií sa uskutočňuje aj nevyhnutná reforma DPKO. Cieľom súčasných procesov v rámci OSN a DPKO je ľudsky, finančne a materiálne posilniť tento odbor tak, aby bol schopný efektívne plánovať a riadiť súčasné mierové operácie. SR sa pripojila k prejavu EÚ a okrem toho vystúpila aj so samostatným prejavom, v ktorom podporila prebiehajúcu reformu DPKO a predstavila pôsobenie SR v aktivitách OSN na podporu a udržanie mieru vo svete.   

5. 	výbor - Administratívny a rozpočtový

Valné zhromaždenie OSN na svojom 56. zasadnutí pridelilo 5. výboru na posúdenie 42 programových bodov. Výbor mal v období od 8. októbra do 24. decembra 2001 40 formálnych zasadnutí a 130 kôl neformálnych konzultácií. Výbor odporučil Valnému zhromaždeniu OSN 24 návrhov rezolúcií a 8 návrhov rozhodnutí (s výnimkou tých, ktoré sa týkali rozpočtových implikácií návrhov rezolúcií pochádzajúcich z iných hlavných výborov OSN).

Hlavnou náplňou práce Výboru počas hlavnej časti 56. zasadnutia VZ OSN bolo prijatie rozpočtu OSN na nadchádzajúcu dvojročnicu 2002-2003 (rozpočet OSN sa prijíma na obdobie dvoch rokov). Výbor posúdil návrh rozpočtu generálneho tajomníka OSN na roky 2002-2003 a príslušnú správu Poradného výboru pre administratívne a rozpočtové otázky (ACABQ) a Výboru pre program a koordináciu (CPC), vydané ako poradný posudok k jednotlivým kapitolám rozpočtu. Valné zhromaždenie na návrh 5. výboru prijalo rezolúciu A/RES/56/254A, ktorou schválilo rozpočet OSN na roky 2002-2003 vo výške 2,625 miliardy USD. Príspevok Slovenskej republiky do rozpočtu OSN na rok 2002 bol podľa platnej príspevkovej stupnice pre rozdelenie nákladov na financovanie OSN  stanovený na 485 490 USD. 

Výbor počas hlavnej časti 56. zasadnutia VZ OSN posúdil aj tieto otázky týkajúce sa rozpočtovej oblasti: žiadosť UNIDIR (UN Institute for Disarmament) o subvenciu, finančné dopady rezolúcií a rozhodnutí Hospodárskej a sociálnej rady, prijaté na jej substantívnom zasadnutí v roku 2001, pridelenie zdrojov pre Rezervný mimoriadny fond, osobitné politické misie a zabezpečenie ochrany a bezpečnosti personálu OSN,  finančnú a personálnu podporu administrácie mierových operácií na sekretariáte OSN a v neposlednom rade posúdil 14 prípadov rozpočtových dopadov, vyplývajúcich z prijatia rezolúcií ostatných hlavných výborov OSN. 
Financovanie mierových operácií a súvisiace otázky, ktoré sú súčasťou náplne práce 5. výboru, sú v súlade s rezolúciu VZ OSN 49/233 na programe práce Výboru až na obnovenom zasadnutí na jar tohto roku. Jednako však Výbor odporučil VZ OSN na schválenie 5 návrhov rezolúcií o financovaní mierových misií vo Východnom Timore, Sierra Leone, Etiópii a Eritrei, Konžskej demokratickej republike a Libanone. 

VZ OSN v súlade s odporučením 5. výboru schválilo financovanie Medzinárodného trestného tribunálu pre bývalú Juhosláviu (MTTJ) a Rwandu (MTTR) na roky 2002-2003. Rozpočet MTTJ na roky 2002-2003 bol schválený vo výške 242,8 mil. USD. Rozpočet MTTR na roky 2002-2003 bol schválený vo výške 192,3 mil. USD.

Výbor má na prvý polrok 2002 naplánované dve obnovené zasadnutia. Prvé bude trvať od 4. do 15. marca 2002, druhé od 6. do 31. mája 2002.

6. výbor - Právny

	Ukončil zasadnutie 21.11.2001. Počas 28 schôdzí bolo prijatých 17 návrhov rezolúcií a 4 návrhy rozhodnutí VZ OSN. Prekvapením tohoročného zasadnutia bolo, že všetky návrhy boli prijaté konsenzom.  Návrhy rezolúcií a rozhodnutí boli schválené v pléne VZ OSN 12. decembra 2001. Najväčšia pozornosť bola venovaná problematike terorizmu a správe Komisie pre medzinárodné právo, keďže boli dokončené návrhy článkov o zodpovednosti štátov a o predchádzaní vzniku cezhraničnej škody ako dôsledku nebezpečných aktivít.
	Návrh rezolúcie k opatreniam na odstránenie medzinárodného terorizmu odráža vývoj po teroristických útokoch na USA 11.9.2001 a odvoláva sa na rozpravu k tomuto bodu v pléne VZ OSN 1.-5.októbra 2001. Tak ako predchádzajúce roky, tento bod agendy bol najzložitejším pri hľadaní kompromisného a všeobecne akceptovateľného textu rezolúcie. Arabské krajiny, už tradične, požadovali do textu rezolúcie zahrnúť explicitný odkaz na rezolúciu 46/51 a jasné rozlíšenie medzi  terorizmom a bojom národov za oslobodenie a právo na sebaurčenie. 
	Rokovanie o rezolúcii bolo ovplyvnené aj očakávaním výsledku práce Pracovnej skupiny pre terorizmus, ktorá zasadala v dňoch 15.-26.10.2001. Po diskusii v pléne VZ sa predpokladalo, že sa podarí ukončiť práce na ucelenom dohovore proti terorizmu. Podarilo sa predbežne schváliť všetky články návrhu dohovoru až na článok 18, ktorý by mal obsahovať výnimky a vylúčenie niektorých aktov z pôsobnosti dohovoru. Intenzívne neformálne konzultácie pod vedením Austrálie a za aktívnej účasti právneho poradcu OSN H. Corela,  ako aj samotného GT OSN pokračovali aj po ukončení októbrového zasadnutia pracovnej skupiny. Napokon sa nepodarilo prijať návrh uceleného dohovoru proti terorizmu, avšak v rezolúcii sa oceňuje významný pokrok pri jeho príprave. Obnovuje sa mandát Ad hoc výboru pre terorizmus, ktorý má v prvom rade prioritne pokračovať v práci na príprave uceleného dohovoru proti terorizmu, ďalej má vyriešiť zostávajúce otázky týkajúce sa návrhu medzinárodného dohovoru o potláčaní činov jadrového terorizmu a ponechať vo svojej agende aj otázku zvolania medzinárodnej konferencie k otázkam medzinárodného terorizmu. Zasadnutie Ad hoc výboru sa uskutočnlo 28.1. - 1.2. 2002 v sídle OSN v New Yorku. Rezolúcia neurčuje prípadné ďalšie zasadnutie Pracovnej skupiny 6. výboru pre otázky terorizmu, aby prípadný odkaz na takéto zasadnutie nebol interpretovaný ako neschopnosť medzinárodného spoločenstva prijať zostávajúce právne nástroje proti terorizmu. Iba týždňové zasadnutie ad hoc výboru je znakom toho, že jednotlivé štáty sú blízko k dosiahnutiu konsenzu o zostávajúcom čl. 18.
	6. výbor vzal na vedomie Správu Komisie OSN pre medzinárodné právo (KMP) z jej 53. zasadnutia a zároveň rozhodol o termínoch zasadnutia KMP v roku 2002 v Ženeve (I. časť: 29. apríl - 7. jún; II. časť: 22. júl - 16. august). Najväčšia pozornosť pri prerokovaní správy bola venovaná návrhom článkov o zodpovednosti štátov za medzinárodne protiprávne činy, ktoré Komisia dokončila na tohoročnom zasadnutí po takmer 40 rokoch. VZ prijalo odporúčania Komisie a pripojilo návrh článkov k rezolúcii. Zároveň rozhodlo, že sa bude článkami zaoberať v roku 2004 (na 59. VZ OSN). Vo vzťahu k návrhu článkov o prevencii vzniku cezhraničnej škody (preventívna časť problematiky zodpovednosti štátov za činy nezakázané medzinárodným právom - liability). VZ v rezolúcii vyzvalo KMP pokračovať v prerokovaní problematiky „liability“ v roku 2002 a komplexne dokončiť túto tému. 6. výbor prerokoval aj ďalšie časti správy KMP (výhrady k medzinárodným zmluvám, diplomatická ochrana, jednostranné akty štátov).

	Po prerokovaní správy Komisie pre medzinárodné právo obchodné - UNCITRAL - plénom VZ OSN prijalo návrh Dohovoru o postúpení pohľadávok v medzinárodnom obchode a návrh Modelového zákona o elektronickom podpise. UNCITRAL vo svojej správe navrhol aj rozšírenie členstva z 36 na 72 pri zachovaní súčasného regionálneho rozdelenia. Počas prerokovania bodu sa ako prijateľné ukazovalo rozšírenie na 60 členov. Pred hlasovaním o návrhu rezolúcie o rozšírení členstva však krajiny Ázie a GRULAC požadovali upraviť regionálne zastúpenie tak, aby korešpondovalo s regionálnym zastúpením krajín vo VZ OSN. Keďže ostatné regionálne skupiny „neboli pripravené“ na rokovanie o zmene regionálneho zastúpenia, 6. výbor odložil problematiku rozširovania na 57. VZ OSN.

	Rezolúcie k vytvoreniu Medzinárodného trestného súdu vychádza z predpokladu, že Rímsky štatút MTS by mal nadobudnúť platnosť v polovici roka 2002 a teda prvá schôdza štátov, zmluvných strán dohovoru, by sa mohla uskutočniť na jeseň 2002. Rezolúcia opätovne vyzýva členské štáty zvážiť urýchlenú ratifikáciu alebo prístup k RŠ MTS. Rímsky štatút MTS má k dnešnému dňu 139 signatárov (vrátane SR) a 48 zmluvných štátov. Podľa rezolúcie sa v priebehu jar - leto  2002 uskutočnia dve dvojtýždňové zasadnutia Prípravnej komisie pre MTS, a to v termínoch od 8. apríla do 19. apríla a od 1. júla do 12. júla 2002. Rezolúcia zároveň žiada GT OSN podniknúť potrebné kroky na zvolanie Schôdze štátov, zmluvných strán RŠ MTS po nadobudnutí jeho platnosti. Pred prijímaním rezolúcie delegát USA vyhlásil, že vzhľadom na pretrvávajúce vážne výhrady vlády USA k RŠ MTS, sa USA nepripájajú ku konsenzu pri prijímaní tejto rezolúcie.

	Vo vzťahu k problematike dohovoru o jurisdikčných imunitách štátov a ich majetku sa výbor zaoberal len procedurálnymi aspektmi. Rezolúcie zvoláva Ad hoc výboru pre jurisdikčné imunity štátov a ich majetku na 4.-15. február 2002.

	V agende Osobitného výboru pre Chartu OSN nedošlo k žiadnemu výraznejšiemu posunu. Podľa rezolúcie sa zasadnutie Osobitného výboru uskutoční 18. - 28. marca 2002.

	6. výbor navrhol vytvorenie dvoch nových osobitných výborov - na prípravu medzinárodného dohovoru proti reprodukčnému klonovaniu ľudských bytostí a na posúdenie rozsahu právnej ochrany podľa Dohovoru o ochrane personálu OSN a pridruženého personálu. Výbory budú zasadať 25.2.-1.3.2002, resp. 1.4.-5.4.2002.

	6. výbor navrhol udelenie statusu pozorovateľa pri VZ OSN pre (1) Spoločenstvo Sahelo-Saharských štátov, (2) Medzinárodný inštitút rozvojového práva a (3) Medzinárodnú hydrografickú organizáciu. Vo veci návrhu udelenia statusu pozorovateľa pri VZ OSN pre (1) Organizáciu Partneri v populácii a rozvoji (pre nedostatok času na prerokovanie), (2) Medzinárodný inštitút pre demokraciu a volebnú pomoc (pre nedostatok konsenzu) a (3) Medziparlamentnú úniu (pre výhrady voči neštandardnému návrhu rezolúcie), 6. výbor odložil prerokovanie na budúcoročné VZ.

	V priebehu zasadnutia 6. výboru vystúpili zástupcovia SR s dvomi oficiálnymi prejavmi k otázke medzinárodného terorizmu a k Správe KMP z jej 53. zasadnutia (zodpovednosť štátov). 

	Zhrnutie pôsobenia delegácie SR na 56. zasadnutí VZ OSN

Delegácia  Slovenskej republiky na 56. VZ OSN postupovala v súlade so smernicou, ktorú schválila vláda Slovenskej republiky  uznesením č. 695/2001 dňa 18.júla 2001. 
Minister zahraničných vecí sa v rámci svojich bilaterálnych rokovaní stretol s ministrami zahraničných vecí Číny, Grécka, Chorvátska, Maďarska, Turecka, Ukrajiny, Uzbekistanu, Čiernej Hory a s námestníkom ministra ZV USA pre politické záležitosti Marcom Grossmanom. Takisto sa zúčastnil na rozhovoroch Marca Grossmana s predstaviteľmi desiatich krajín uchádzajúcich sa o členstvo v Severoatlantickej aliancii.
Minister Kukan absolvoval pracovné rokovania s GT OSN Kofi Annanom, námestníčkou GT OSN Louise Frechette-ovou a s predsedom 56. VZ OSN Han Seung-soom. Minister E. Kukan ich informoval o podpore Slovenska OSN v jej snahe o prevenciu a mierové riešenie konfliktov vo svete, pričom vyzdvihol skutočnosť, že SR v roku 2001 zjavne rozšírila svoju účasť na mierových operáciách OSN,  keď účasťou 610  príslušníkov  ASR  sa  zaradila  na 24.  miesto  medzi  prispievateľmi  do mierových operácií. Minister ZV SR počas rokovaní aktívne presadzoval kandidatúru SR na miesto nestáleho člena Bezpečnostnej rady OSN na obdobie rokov 2006-2007. 
Kandidát SR (P. Tomka) bol znovu zvolený za člena Komisie OSN pre medzinárodné právo. VZ prijalo SR za člena Výboru pre mierové využívanie kozmu (COPUOS).
Delegácia SR sa aktívne zúčastňovala na rokovaniach pléna 56. zasadnutia VZ OSN, ako aj jeho jednotlivých výborov. Okrem vystúpenia vedúceho delegácie vo všeobecnej rozprave sa prezentovala ďalšími 13 vystúpeniami  v pléne a výboroch. Predstaviteľ SR (J.Priputen) bol zvolený za spravodajcu 3.výboru pre otázky sociálne, humanitárne a kultúrne. Pri prerokovávaní jednotlivých bodov delegácia SR aktívne spolupracovala s EÚ a asociovanými krajinami. Na základe ponúk Belgicka, ako predsedníckej krajiny EÚ, sa spoločne s ostatnými asociovanými krajinami pripájala k vystúpeniam Únie. 
Účasť delegácie SR na 56. zasadnutí VZ OSN možno hodnotiť  pozitívne. Jej pôsobenie potvrdilo  záujem SR o aktívnu  participáciu na práci tohto najvýznamnejšieho multilaterálneho fóra.