Predkladacia správa

Európsky hospodársky priestor zahŕňa všetkých pätnásť členských krajín Európskej únie a tri krajiny Európskeho združenia voľného obchodu – Nórske kráľovstvo, Lichtenštajnské kniežatstvo a Islandskú republiku. Dohoda o Európskom hospodárskom priestore bola podpísaná 2. mája 1992 v Porte a nadobudla platnosť 1. januára 1994. S rozšírením Európskej únie sa nové členské krajiny Európskej únie stanú zároveň aj členmi Dohody o Európskom hospodárskom priestore. 

Podľa článku 128 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, Slovenská republika, ako budúci člen Európskej únie, podala prihlášku na pristúpenie k Dohode o Európskom hospodárskom priestore. Slovenská republika sa stane novou zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore na základe Zmluvy o účasti Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Maďarskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky na Európskom hospodárskom priestore (zmluva) podpisom s výhradou ratifikácie. Zmluva bude následne ratifikovaná v súčasných členských krajinách Európskeho hospodárskeho priestoru a v krajinách, ktoré sa stanú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru tak, aby nadobudla platnosť dňom vstupu nových členských krajín do EÚ, t.j. 1. mája 2004.  Ratifikačná listina bude po ukončení ratifikačného procesu v Slovenskej republike uložená na Generálnom sekretariáte Rady Európskej únie. 

Predpokladaný termín podpisu zmluvy je september 2003. Prostredníctvom Záverečného aktu bude najskôr poverenými zástupcami ES a všetkých zúčastnených štátov prijatý text zmluvy, jej prílohy (Annex A a B) a spoločné deklarácie. K Záverečnému aktu budú tiež pripojené niektoré ďalšie deklarácie a dohoda s dodatkovými protokolmi uzavretými medzi ES a Nórskom, resp. Islandom, ktoré budú vytvárať právny rámec Európskeho hospodárskeho priestoru. Potom bude nasledovať podpis samotnej zmluvy splnomocnenými zástupcami zmluvných strán.  Obsah zmluvy a  Záverečného aktu je výsledkom rokovaní, ktoré sa začali 9. januára 2003 v Bruseli a ktorých sa zúčastnili súčasné a nové zmluvné strany Európskeho hospodárskeho priestoru.  Uskutočnené rokovania mali bilaterálny charakter: na jednej strane rokovalo 15 členských krajín a 10 kandidátskych krajín Európskej únie, na strane druhej Nórske kráľovstvo, Lichtenštajnské kniežatstvo a Islandská republika. Okruhmi otázok pre rokovanie s krajinami Európskeho združenia voľného obchodu pridružených v Európskom hospodárskom priestore bola problematika prechodných období, morské produkty, poľnohospodárske produkty a finančné nástroje.  Predovšetkým otázka finančných nástrojov je kompromisným riešením na ktorom sa dohodli zúčastnené strany. Rokovania boli oficiálne ukončené v Bruseli dňa 3.7.2003, kedy sa zároveň parafoval text zmluvy. 

Lichtenštajnsko v záverečnej fáze rokovaní predložilo Deklaráciu adresovanú Českej republike a Slovenskej republike, ktorá je súčasťou Záverečného aktu. V tejto deklarácii požaduje Lichtenštajnsko svoje právne uznanie za podmienky doriešenia otvorených majetkových nárokov z minulosti. Slovenská republika predložila svoju deklaráciu, ktorá je takisto súčasťou Záverečného aktu. Deklaráciou Slovenská republika vyslovuje uznanie  Lichtenštajnského kniežatstva ako suverénneho a nezávislého štátu a  pripravenosť nadviazať s Lichtenštajnským kniežatstvom diplomatické styky. Slovenská republika zároveň konštatuje, že v súlade s medzinárodným právom by sa vzájomné uznanie štátov a nadviazanie diplomatických stykov medzi nimi mali uskutočňovať bez akýchkoľvek výhrad a jednostranných podmienok. 

Zmluva je v súlade so zahraničnopolitickými záujmami SR, ako aj v súlade s medzinárodnoprávnymi záväzkami SR. V zmysle článku 7 ods. 4 Ústavy SR je zmluva medzinárodnou zmluvou prezidentskej povahy (hospodárskou zmluvou všeobecnej povahy a zároveň zmluvou na ktorej vykonanie je potrebný zákon), preto v súlade s článkom 86 písm. d) Ústavy SR podlieha vysloveniu súhlasu NR SR a ratifikácii prezidentom SR. Zmluva je medzinárodnou zmluvou, ktorá priamo zakladá práva alebo povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb, podľa  článku 7 ods. 5 Ústavy  SR má prednosť pred zákonmi. 

Na základe  uvedeného sa predkladá návrh uznesenia vlády SR a uznesenia Národnej rady SR. 

Priebeh a výsledky rokovaní o pristúpení
k Dohode o Európskom hospodárskom priestore

Rokovania o pristúpení kandidátskych krajín EÚ k Dohode o Európskom hospodárskom priestore prebiehali od januára 2003 do júla 2003. Na jednej strane sa rokovaní zúčastňovalo 15 členských krajín a 10 kandidátskych krajín Európskej únie a na druhej strane Nórske kráľovstvo, Lichtenštajnské kniežatstvo a Islandská republika. V priebehu rokovaní vystupovala Európska komisia v pozícií hovorcu len pre súčasné členské krajiny Európskej únie na základe mandátu schváleného Radou Európskej únie pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy. Pristupujúce krajiny v rámci rokovaní uplatňovali svoje požiadavky na základe  schváleného mandátu. Rámcová smernica pre rokovanie o pristúpení SR k Dohode o Európskom hospodárskom priestore bola schválená vládou SR uznesením č. 72/2003                   z 29. januára 2003. 

Najdiskutovanejšími okruhmi otázok počas rokovaní s krajinami Európskeho združenia voľného obchodu bola problematika prechodných období, morské produkty, poľnohospodárske produkty a finančné nástroje.

Prechodné obdobia

Európska komisia, krajiny EEA/EFTA (Nórsko, Island a Lichtenštajnsko) ako aj  kandidátske krajiny EÚ nepožiadali v rámci rokovaní o dodatočné prechodné obdobia. Tie prechodné obdobia, vrátane výnimiek, ktoré boli vynegociované v rámci prístupového procesu do EÚ, sa budú aplikovať aj pre Európsky hospodársky priestor, pokiaľ sú aj predmetom a obsahom Dohody o Európskom hospodárskom priestore.

V rámci schváleného mandátu Slovenská republika nepožadovala počas rokovaní dodatočné prechodné obdobia.

Morské produkty - ryby

Po dlhých a náročných rokovaniach Európska únia súhlasila so stanovením ročných bezcolných kvót morských výrobkov určených pre spracovateľský priemysel, s cieľom zachovať tradičné obchodné toky najmä medzi Nórskom na jednej strane a Poľskom a pobaltskými krajinami na strane druhej. Tieto kvóty boli stanovené na obdobie od 1.mája 2004 do 30. apríla 2009. 

Európska únia súhlasila s ročnou bezcolnou kvótou morských výrobkov určených pre spracovateľský priemysel v nasledovnej výške:

pre Nórsko:
•	mrazené makrely 30.500 ton
•	celé mrazené slede 44.000 ton
•	mrazené filety zo sleďa 67.000 ton 

pre Island:
•	celé mrazené slede 950 ton
Obchod s morskými produktmi v relácii SR-EEA/EFTA, na rozdiel od krajín Poľska a pobaltských krajín nie je pre Slovenskú republiku prioritný. V priebehu roku 2001 bolo z Islandu a Nórska dovezených 754 ton morských produktov v celkovej hodnote cca 40 mil. SKK. V priebehu roka 2002 bolo dovezených cca 400 ton morských produktov v celkovej hodnote cca 21 mil. SKK. 

V rámci schváleného mandátu Slovenská republika počas rokovaní týkajúcich sa obchodu s rybami nepredkladala osobitné požiadavky. Stanovené bezcolné kvóty na dovoz morských výrobkov z Nórska a Islandu budú môcť využiť aj naši dovozcovia pre spracovateľský priemysel. 

Poľnohospodárske a spracované poľnohospodárske produkty

Základom rokovaní týkajúcich sa základných a spracovaných poľnohospodárskych výrobkov bolo stanovenie kvót. V rámci krajín EEA neexistuje voľný obchod s týmito výrobkami, vzájomný obchod EÚ-EFTA je limitovaný a zo strany krajín EEA/EFTA veľmi chránený. V rámci rokovaní požadovala EK navýšenie existujúcich kvót pre rozšírenú EÚ (15+10) predovšetkým vo vzťahu k Nórsku o 20 %.

Nórsko súhlasilo s ročnou bezcolnou kvótou pre nasledovné poľnohospodárske výrobky:

•	mrazené jahody  1.400 ton
•	maliny a ďalšie bobuľoviny 950 ton
jablkový džús 1.300 ton
•	osivo raže 100 ton
•	potrava pre psov obsahujúca mäso 1.000 ton

V rámci schváleného mandátu Slovenská republika počas rokovaní týkajúcich sa obchodu s poľnohospodárskymi výrobkami nepredkladala osobitné požiadavky. Stanovené bezcolné kvóty na vývoz poľnohospodárskych výrobkov do Nórska budú môcť využiť aj naši výrobcovia a vývozcovia. 

Finančné nástroje

V oblasti finančných nástrojov EK požadovala od krajín EEA/EFTA vyššie a  trvalé príspevky do štrukturálnych fondov EÚ. Pozícia EK vychádzala z toho, že krajiny EEA/EFTA využívajú výhody vnútorného trhu EÚ a zároveň si môžu chrániť niektoré svoje odvetvia. Krajiny EEA/ EFTA v súčasnosti neplatia plnú cenu za prístup na vnútorný trh EÚ a do fondov EÚ prispievajú zatiaľ len symbolicky. 

V rámci rokovaní sa dohodli dve zložky príspevkov krajín EEA/EFTA pre členské krajiny EÚ:

(1)	
multilaterálny príspevok

Nórsko, Island a Lichtenštajnsko budú prispievať od 1. mája 2004 do 30. apríla 2009 ročne sumou (vyjadrenou v bežných cenách) 120 mil. € (celkom 600 mil. €) pre financovanie projektov vo forme grantov v nasledovných prioritných sektoroch: 

•	ochrana životného prostredia, prostredníctvom zníženia znečistenia a podpory obnoviteľných zdrojov energie;
•	podpora udržateľného rozvoja prostredníctvom zlepšenia použiteľnosti zdrojov a riadenia
•	zachovanie európskeho kultúrneho dedičstva vrátane obnovy miest;
•	rozvoj ľudských zdrojov, predovšetkým podpora vzdelávania a školenia, posilnenie administratívnych alebo verejných  kapacít miestnych zastupiteľstiev a ich inštitúcií, ako aj demokratických procesov na ich podporu
•	zdravotná starostlivosť a starostlivosť o detí.

Akademický výskum sa bude môcť financovať z týchto zdrojov ak sa dotýka niektorého z vyššie uvedených sektorov.

Príspevok Nórska, Islandu a Lichtenštajnska vo forme grantov  nepresiahne 60% z projektových nákladov okrem projektov financovaných zo štátneho rozpočtu a z rozpočtu regionálnej a miestnej samosprávy, kde príspevok neprekročí 85% z celkových nákladov. 

Príjemcom finančných grantov z týchto zdrojov bude 10 nových členských krajín a Grécko, Portugalsko a Španielsko. Pre Slovensko pripadne 5,39 % t.j. 6,5 mil. € ročne (cca 273 mil. Sk) t.j. za sledované obdobie 32,5 mil. €  (cca 1,4 mld. Sk). Pri prepočte príspevku bol použitý kurz 42SK/€.

(2)	bilaterálny príspevok Nórska

Nórsko bude okrem multilaterálneho príspevku prispievať bilaterálne pre 10 nových členských krajín od 1. mája 2004 do 30. apríla 2009 ročne sumou ( vyjadrenou v bežných cenách) 113,4 mil. € (celkom 567 mil. €) pre financovanie projektov určených pre multilaterálny príspevok ako aj pre projekty v nasledovných oblastiach:

•	implementácia Schengenského acquis, podpora Národných Schengenských akčných plánov ako aj posilnenie súdnictva;
•	životné prostredie s dôrazom na posilnenie administratívnych kapacít na implementáciu príslušnej legislatívy a investícií pre infraštruktúru a technológiu, najmä pre miestne odpadové hospodárstvo;
•	regionálna politika a cezhraničné aktivity;
•	technická pomoc vzťahujúca sa na implementáciu acquis communautaire.

Príjemcom finančných grantov z týchto zdrojov bude 10 nových členských krajín. Pre Slovensko pripadne 6,7 % t.j. 7,6 mil. € ročne (cca 319 mil. Sk) t.j. za sledované obdobie cca 38 mil. €  (cca 1,6 mld. Sk). Pri prepočte príspevku bol použitý kurz 42SK/€.

Príspevok Nórska vo forme grantov  nepresiahne 60% z projektových nákladov okrem projektov financovaných zo štátneho rozpočtu a z rozpočtu regionálnej a miestnej samosprávy, kde príspevok neprekročí 85% z celkových nákladov. 

Celkom Slovensko v rokoch 2004 až 2009 z prostriedkov krajín EFTA obdrží ročne sumu cca 14,1 mil. €, čo predstavuje cca 592 mil. Sk.

Slovenská delegácia postupovala pri rokovaniach o pristúpení k Dohode o európskom hospodárskom priestore v súlade so schválenou Smernicou, čím boli naplnené aj záujmy a priority Slovenskej republiky. Za najdôležitejší výsledok možno považovať finančný príspevok krajín EFTA, ktorý výrazne môže prispieť k lepšej pripravenosti SR na vstup do Európskej únie.    

* * *