Súčasný stav príprav na ženevskú fázu 
Svetového summitu o informačnej spoločnosti
V dňoch   10. až 12. decembra 2003 sa bude v Ženeve konať prvá fáza Svetového summitu o informačnej spoločnosti (WSIS – World Summit on the Information Society). Program podujatia je v prílohe č.1.
Nadchádzajúcej ženevskej fáze WSIS predchádzali tri stretnutia prípravného výboru WSIS v Ženeve, ktorých cieľom bolo pripraviť Rokovací poriadok pre WSIS a najmä dva základné dokumenty - Deklaráciu princípov informačnej spoločnosti a Akčný plán. 
Prvé stretnutie sa konalo v dňoch 1. až 5. júla 2002. Jeho cieľom bolo stanoviť rámec pre WSIS a jeho prípravu, a v širokej diskusii pripraviť prvý návrh Deklarácie princípov informačnej spoločnosti (ďalej len „deklarácia“) a  Akčného plánu, ktorý má rozpracovať víziu IS do konkrétnych cieľov a konkrétnych cieľových termínov. 
Druhé prípravné stretnutie k WSIS sa konalo v dňoch 17. – 28. februára 2003. Spoločným menovateľom všetkých vystúpení počas oboch prípravných stretnutí bolo podčiarknutie významu budovania informačnej spoločnosti, jej globálneho pôsobenia a rovnocenných príležitostí pre všetkých v globálnej znalostnej ekonomike. Na zasadnutiach v pracovných skupinách, ktoré boli organizované formou okrúhlych stolov sa diskutovalo k témam: prístup k IKT, infraštruktúra a jej financovanie, prístup k vedomostiam, kultúrna a jazyková rôznorodosť, budovanie ľudského potenciálu, potreby špeciálnych skupín ľudí, aplikácie a služby IKT, regulačný a právny rámec a úloha rôznych entít pri budovaní IS. Hodnotili sa a spracovávali pripomienky a odporúčania k „deklarácii“ a k „Akčnému plánu“. 
Medzi druhým a  tretím zasadnutím prípravného výboru WSIS sa konalo v  Paríži v ústredí UNESCO ďalšie stretnutie v dňoch 15. až 18.júla 2003 venované príprave WSIS. Jeho výsledkom bol nový návrh „deklarácie“ a „Akčného plánu“.
Okrem toho sa vo všetkých regiónoch sveta konali regionálne konferencie k WSIS (Africká regionálna konferencia v Barnaku, Európska regionálna konferencia v Bukurešti, Regionálna konferencia pre Áziu a Pacifik v Tokiu, Regionálna konferencia pre Južnú Ameriku a Karibskú oblasť v Bávare, Západoázijská prípravná konferencia v Bejrúte), a množstvo regionálnych konferencií súvisiacich s WSIS (Subregionálna konferencia Bišek – Moskva, Maurícijská konferencia o prístupe k IKT  pre všetkých, Prvá ministerská konferencia o informáciách a vysielaní v regióne Ázia – Pacifik, Arabská regionálna konferencia o WSIS v Káhire) a pripravujú sa ďalšie konferencie (napr. Svetový summit miest a miestnych správ o informačnej spoločnosti 04.-05.12.2003 v Lyone a Konferencia CERN - úloha vedy v informačnej spoločnosti 08.-09.12.2003 v Ženeve).
Tretie zasadnutie prípravného výboru WSIS (15. – 26. septembra 2003) malo prijať konečné znenie oboch dokumentov. Toto očakávanie sa však nenaplnilo. Nebolo možné dosiahnuť dohodu najmä v otázkach bezpečnosti, vhodného prostredia, financovania, správy internetu, ľudských práv, kultúrnej a jazykovej rozdielnosti a etickej dimenzie. Bolo preto rozhodnuté, že tretie zasadnutie bude pokračovať v dňoch 10. až 14. novembra 2003 v Ženeve, a  ak to bude potrebné a nájdu sa finančné prostriedky, aj v dňoch 7. až 9. decembra 2003 opäť v Ženeve. 
Zo septembrového zasadnutia prípravného výboru WSIS teda vzišli iba nové verzie návrhov deklarácie a Akčného plánu. Tieto pracovné verzie oboch dokumentov prikladáme v anglickom origináli (prílohy č.2 a č.3) pre informáciu. Predpokladá sa, že konečné verzie deklarácie a Akčného plánu budú známe až po zasadnutí prípravného výboru (10. až 14.11.2003). Tieto budú preložené do slovenčiny a budú priložené k správe o účasti delegácie SR na WSIS.
V ďalšom predkladáme stručný obsah pracovnej verzie návrhov oboch dokumentov (prílohy č.2 a 3).
 Návrh Deklarácie základných princípov informačnej spoločnosti (v prvej osobe množného čísla) deklaruje spoločné želanie a záväzok reprezentantov všetkých národov sveta vybudovať širokú informačnú spoločnosť (IS) zameranú na ľudí, kde každý môže vytvárať, používať a deliť sa o informácie a vedomosti  a ktorá zlepší kvalitu života, vykorení biedu a hlad, a umožní vyrovnaný sociálny a ekonomický rozvoj pre všetkých. Pričom:
•	na podporu cieľov Miléniovej deklarácie je potrebné využiť potenciál informačných technológií,
•	IS musí byť založená na etických a morálnych hodnotách a ľudských právach, 
•	vzdelanie, veda, informácie a komunikácia tvoria podstatu ľudského pokroku, 
•	informačné a komunikačné technológie (IKT) majú skutočne vplyv na všetky stránky života a milióny ľudí vo všetkých kútoch sveta ich môžu využívať k svojmu prospechu, 
•	budovanie všeobecnej IS si vyžaduje nové formy solidarity, partnerstva a spolupráce medzi vládami, súkromným sektorom, štátnymi organizáciami a medzinárodnými organizáciami,
•	veľká pozornosť sa musí venovať mladým ľuďom, ženám a zvlášť znevýhodneným skupinám spoločnosti (menšiny, utečenci, invalidi, starí ľudia, obyvatelia vzdialených oblasti a pod.).
Hlavné body návrhu deklarácie:
•	Víziou deklarácie je preklenutie nerovnomerného rozvoja digitálnych technológií (Digital Divide) a harmonický, spravodlivý a rovnaký vývoj na národnej i medzinárodnej úrovni. Každý môže profitovať z príležitostí, ktoré môžu IKT ponúkať. Vlády, súkromný sektor, štátne organizácie, OSN a iné medzinárodné organizácie majú dôležitú úlohu v rozvoji IS. 
•	Základom IS je informačná a komunikačná infraštruktúra. Univerzálny a  cenovo primeraný prístup k IKT infraštruktúre a službám vrátane prístupu k energiám a poštovým službám tvorí jednu z náročných úloh IS a musí byť cieľom všetkých zúčastnených strán. Dobre vyvinutá infraštruktúra informačných a komunkačných sietí môže urýchliť sociálny a ekonomický pokrok krajín. 
•	Sledovanie a hodnotenie tohto pokroku pomocou príslušných ukazovateľov je pre meranie pokroku v odstraňovaní nerovnomernosti rozvoja digitálnych technológií podstatné.
•	Sloboda prejavu a názorov, právo na vyhľadanie a získanie  informácií a myšlienok sú dôležitým predpokladom IS.
•	Vedci, univerzity, akademická obec a výskumné ústavy majú kľúčovú úlohu vo vývoji IS.
•	Musí sa presadzovať používanie IKT na všetkých stupňoch vzdelávania, školení a budovania ľudských kapacít s  prihliadnutím na potreby invalidných ľudí a znevýhodnených skupín.
•	Pre podporu účasti na IS v globálnom meradle je veľmi dôležité partnerstvo medzi rozvojovými a rozvinutými krajinami pri výskume, výrobe a marketingu výrobkov a služieb IKT.
•	S podporou medzinárodnej spolupráce je potrebné rozširovať globálnu kultúru počítačovej bezpečnosti. Rovnako dôležité je zabezpečiť ochranu údajov a súkromia. Je dôležité zamedziť používanie informačných zdrojov a technológií na kriminálne a teroristické ciele. Otázky nevyžiadaných správ a počítačovej bezpečnosti je potrebné riešiť na národnej i medzinárodnej  úrovni.

•	Transparentný legislatívny a regulačný rámec je podstatný pre budovanie dôvery a bezpečnosti v IS. IS musí podporovať demokraciu, transparentnosť, účinnosť a zodpovednosť. Dôležitá je ochrana  duševného vlastníctva, pričom je potrebná primeraná rovnováha medzi ochranou duševného vlastníctva a účasťou na poznatkoch.
•	Jedným zo základných stavebných kameňov IS je medzinárodná štandardizácia.
•	Internet a jeho správa musia byť v centre pozornosti IS. Medzinárodná správa internetu musí byť mnohostranná, transparentná a demokratická a musia do nej byť zapojené vlády, súkromný sektor, štátne a medzinárodné organizácie. Správa internetu v sebe zahŕňa technické i politické otázky, ktoré musia byť medzinárodne koordinované.
•	Ochrana kultúrnej rôznorodosti je nevyhnutná. IS musí byť založená na rešpektovaní kultúrnej a jazykovej rôznorodosti. Vytváranie, šírenie a uchovávanie obsahu v rôznych jazykoch a formátoch musí byť vysokou prioritou pri budovaní všeobecnej IS.
•	IS musí podporovať základné hodnoty ako sú sloboda, rovnosť, solidarita, tolerancia, vzťah k prírode a podieľanie sa na zodpovednosti. Sloboda používania IKT musí rešpektovať ľudské práva a základné slobody iných vrátane súkromia, slobody myslenia, svedomia a náboženskej slobody.
•	Pri budovaní IS je potrebná medzinárodná spolupráca pri hľadaní konkrétnych mechanizmov, vrátane finančnej a technickej pomoci na preklenutie nerovnomerného rozvoja digitálnych technológií. Znamená to spoluprácu medzi krajinami, medzinárodnými finančnými a inými organizáciami a ďalšími entitami. Preto deklarácia vyzýva všetky zainteresované strany aby sa pripojili k „Programu digitálnej solidarity“ Akčného plánu, ktorý identifikuje konkrétne aktivity a ciele.

Návrh Akčného plánu (AP) transponuje idey deklarácie do konkrétnych aktivít, aby sa naplnili ciele Miléniovej deklarácie, Monterreyského konsenzu a Johanesburgskej deklarácie a implementačného plánu.
Hlavné body Akčného plánu:
•	Všetky zainteresované strany - vlády, súkromný a štátny sektor, médiá, medzinárodné a regionálne inštitúcie - majú v IS dôležitú úlohu. 
•	Cieľom AP je vybudovať všeobecnú IS. Špecifické ciele sa stanovia na národnej úrovni v rámci národných e-stratégií v súlade s národnými rozvojovými politikami, ktoré zohľadňujú špecifické národné podmienky. 
 Nasledovné čiastkové ciele, ktoré majú byť dosiahnuté do roku 2015, môžu slúžiť na   
 globálne porovnávanie zlepšenia pripojiteľnosti, prístupu a používania IKT:
•	pripojiť dediny na IKT a založiť verejné prístupové miesta,
•	pripojiť univerzity a základné a stredné školy na IKT,
•	pripojiť vedecké a výskumné centrá,
•	pripojiť verejné knižnice, kultúrne centrá, múzeá, pošty a archívy,
•	pripojiť zdravotnícke zariadenia a nemocnice,
•	pripojiť všetky úrady miestnej samosprávy a ústredné orgány štátnej správy, zriadiť webovské stránky a e-mailové adresy,
•	prispôsobiť výuku v základných a stredných školách, aby vyhovovala výzvam IS,
•	zabezpečiť, aby celá svetová populácia mala prístup k rozhlasovým a televíznym službám,
•	podporiť rozvoj obsahu a stanoviť technické podmienky na umožnenie existencie a používania všetkých jazykov sveta na internete,
•	zabezpečiť, aby viac ako polovina svetovej populácie mala prístup k IKT na dosah.

•	 Niektoré konkrétne aktivity:
•	všetky krajiny musia vypracovať e-stratégiu do roku 2005,
•	každá krajina do musí roku 2005 vytvoriť aspoň jedno fungujúce verejno-súkromné partnerstvo (PPP) alebo mnohosektorové partnerstvo (MSP),
•	do roku 2005 musia príslušné medzinárodné organizácie a finančné inštitúcie vyvinúť vlastné stratégie použitia IKT pre udržateľný rozvoj,
Ďalšie časti návrhu AP sa venujú úlohám v nasledovných oblastiach:
•	informačná a komunikačná infraštruktúra vrátane širokopásmovej a družicovej,
•	prístup k informáciám a vedomostiam, vrátane rozšírenia IKT ako pracovného nástroja,
•	budovanie ľudského potenciálu,
•	budovanie dôvery a bezpečnosti pri používaní IKT,
•	dôveryhodné, transparentné nediskriminačné právne, regulačné a politické prostredie, vrátane správy internetu,
•	IKT aplikácie: e-government, e-business, e-learning, e-heath, e-employment, e-environment, e-agriculture, e-science, 
•	kultúrna identita a kultúrna a jazyková rôznorodosť a lokálny obsah,
•	médiá,
•	etický rozmer IS,
•	medzinárodná a regionálna spolupráca,
•	Program digitálnej solidarity (Digital Solidarity Agenda) - sa snaží ustanoviť ideálne podmienky mobilizácie ľudských, finančných a technologických zdrojov na zapojenie všetkých ľudí do vznikajúcej IS, aby sa prekonala rozdielna úroveň rozvoja digitálnych technológií (Digital Divide) jednak medzi Severom a Juhom a ako aj v rámci jednotlivých krajín.
•	Priority a stratégie: Národné e-stratégie sa musia stať časťou národných rozvojových plánov. 
•	Mobilizácia zdrojov: Rozvinuté krajiny musia podniknúť konkrétne kroky k naplneniu svojich medzinárodných záväzkov financovať rozvoj, vrátane Monterreyského konsenzu (0,7% HDP ako Official Development Assistance rozvojovým krajinám, a 0,15 až 0,2 % HDP najmenej rozvinutým krajinám). Rozvojové krajiny sa musia snažiť pritiahnuť veľké súkromné domáce i zahraničné investície do IKT. 
 Kým sa úplne vyčerpá existujúci mechanizmus financovania, je potrebné dôkladne   posúdiť jeho adekvátnosť pre rozvoj IKT. Na základe výsledkov tohto hodnotenia  sa musí zvážiť potreba nového mechanizmu financovania vrátane možnosti dobrovoľného fondu digitálnej solidarity.
•	Sledovanie a vyhodnotenie pomocou porovnateľných štatistických ukazovateľov.
•	Druhá fáza WSIS (Tunis 2005). Aktivity k tejto fáze môžu byť:
•	vypracovanie Charty digitálnej solidarity pre IS,
•	vyvinutie Rámcového dokumentu pre meranie a analýzu IS, ktorý by mal byť prezentovaný v Tunise,
•	meranie pokroku v implementácii AP od prvej fázy WSIS,
•	vypracovanie regionálnych AP.
•	Bolo navrhnuté zorganizovať v roku 2004 (ako významnú časť prvého stretnutia Prípravného výboru pre Tunis) stretnutie zainteresovaných strán na tému „Program digitálnej solidarity“.

Z iniciatívy prezidenta prípravného výboru (A. Samassékou) v októbri 2003 intenzívne pokračovalo rokovanie v malých pracovných skupinách s krajinami, ktorých názory sa odlišovali s cieľom nájsť pre všetkých prijateľnú formuláciu sporných bodov v oboch dokumentoch. Koncom októbra 2003 A. Samassékou spracoval „non-paper“ k deklarácii, ktorý sumarizuje pokrok dosiahnutý na spomenutých rokovaniach. Napriek pretrvávajúcim rozdielnym názorom na niektoré otázky existuje reálny predpoklad, že pokračovanie tretieho zasadnutia prípravného výboru WSIS (10.-14.11.2003) prinesie očakávaný výsledok – definitívne znenie Deklarácie základných princípov IS a Akčného plánu. 

Európska únia a informačná spoločnosť
Na  zasadnutí Európskej rady v Lisabone (2000) Európska únia potvrdila informačnú spoločnosť ako jednu zo svojich politických priorít a vyslovila svoj cieľ – vytvoriť z EÚ najkonkurenčnejšiu a najdynamickejšiu znalostnú ekonomiku vo svete. V nadväznosti na to bola vyhlásená iniciatíva eEurope sumarizujúca úlohy na dosiahnutie tohto cieľa. Na zasadnutí Európskej rady v Seville (2002) bol schválený Akčný plán eEurope 2005 (na roky 2003 až 2005), ktorý sa zameriava na využívanie IKT vo verejných službách a rozšírenie bezpečného prístupu k  IKT (vrátane širokopásmového) vrátane riedko obývaných a vzdialených oblastí. Nový regulačný rámec ES pre elektronické komunikácie vytvára prostredie vhodné pre hospodársku súťaž, stimuluje investície a prináša úžitok spotrebiteľom, obchodu a ostatným zúčastneným entitám. Mnohé partnerské krajiny prejavili záujem o tento prístup EÚ. 
V máji 2000  sa krajiny  strednej a východnej Európy rozhodli vyhlásiť iniciatívu eEurope+, ktorá je rámcovým akčným plánom  korešpondujúcim s plánom eEurope, pričom pre kandidátske krajiny EÚ sú ciele doplnené o úlohy súvisiace s urýchlením implementácie základných pilierov informačnej spoločnosti. Každá z kandidátskych krajín má rozpracovaný alebo rozpracúva vlastný akčný plán realizácie iniciatívy eEurope+. Okrem prístupových krajín aj krajiny severnej Európy vypracovali podobnú stratégiu a krajiny juhovýchodnej Ázie a krajiny ako Brazília, Mexiko a Maroko prijali vlastné e-stratégie.

Slovensko a informačná spoločnosť
Vláda SR uvedomujúc si vplyv informatizácie na ďalší rozvoj spoločnosti a  blížiaci sa vstup SR do EÚ uznesením č.522 z 13. júna 2001 schválila základný dokument v oblasti informatizácie spoločnosti „Politika informatizácie spoločnosti v SR“, ktorého súčasťou je aj iniciatíva eEurope+. Na základe toho sa Slovenská republika v júni 2001 oficiálne prihlásila k iniciatíve eEurope+. 
Prvá Správa o pokroku plnenia Akčného plánu eEurope+ z júna 2002 však posúva Slovenskú republiku do závesu kandidátskych krajín takmer vo všetkých relevantných ukazovateľoch. Predstavitelia Európskej komisie v novembri 2002 v Bruseli vyjadrili znepokojenie nad tým, že niekoľko mesiacov pred pozvaním do EÚ Slovensko nemá jasný plán na inštitucionálne zabezpečenie procesu informatizácie.
V októbri 2003 bol v Rade vlády SR pre informatiku (RVI) prerokovaný materiál „Stratégia informatizácie spoločnosti v  podmienkach SR a Akčný plán“. K dokumentu boli vznesené početné pripomienky. Po ich zapracovní sa RVI bude dňa 24. novembra 2003 týmto materiálom opäť zaoberať. Ak RVI odporučí vláde materiál schváliť, materiál bude predložený na najbližšie rokovanie vlády SR.

Účasť Slovenskej republiky na prípravách WSIS.
Delegácia Slovenskej republiky sa zúčastnila na všetkých troch zasadnutiach prípravného výboru a aktívne sa zúčastňovala aj na pravidelných koordinačných stretnutiach členských štátov EÚ ako aj v rámci skupiny východoeurópskych krajín.
Pre Slovensko ako prístupovú krajinu EÚ je v medzinárodných záležitostiach smerodajná pozícia EÚ. Európska únia ako jedna z vedúcich entít dáva svoj názor najavo veľmi jasne od samého začiatku príprav na WSIS. Vypracovala podrobné stanovisko k sporným bodom pôvodného návrhu deklarácie a Akčného plánu a v mnohých bodoch sa podarilo toto stanovisko presadiť. 
V priebehu nadchádzajúceho novembrového stretnutia prípravného výboru WSIS (10.-14.11.2003) sa budú konať pravidelné koordinačné stretnutia členských štátov EÚ, na ktorých sa budú zúčastňovať aj delegáti SR. V závislosti od konečnej podoby deklarácie a Akčného plánu zaujme EÚ k obom dokumentom stanovisko, ktoré bude potrebné na patričnej úrovni prerokovať v rámci Slovenskej republiky a  vyvodiť z  neho dôsledky. O výsledkoch novembrového zasadnutia prípravného výboru budú delegáti na WSIS informovaní na koordinačnom stretnutí, ktoré je naplánované na koniec novembra 2003.

Návrh zloženia delegácie Slovenskej republiky 
na prvú fázu Svetového summitu o informačnej spoločnosti WSIS 
(Ženeva, 10.-12. decembra 2003)

Delegácia SR na zasadnutiach prípravného výboru WSIS bola zložená zo zástupcov Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií SR, Úradu vlády SR, Ministerstva zahraničných vecí SR, Ministerstva hospodárstva SR, Ministerstva školstva SR, Ministerstva kultúry SR, Štatistického úradu SR, mimovládnych organizácií (Asociácie telekomunikačných operátorov, IT Asociácie Slovenska, Asociácie poskytovateľov internetu), a súkromnej sféry. Pre účasť na WSIS navrhujeme podobné zloženie delegácie, avšak na registráciu mimovládnych organizácií a  súkromnej sféry na WSIS platia osobitné pravidlá. Ich zástupcovia nebudú členmi oficiálnej delegácie SR, a v prípade ich záujmu o účasť na WSIS sa musia zaregistrovať samostatne.
Predseda vlády SR navrhol za vedúceho delegácie SR na tomto podujatí Pavla Prokopoviča, ministra dopravy, pôšt a telekomunikácií SR (list č. uv/2003/7786 zo 17.09.2003). Listom vedúceho delegácie SR sme oslovili ministrov príslušných orgánov štátnej správy a požiadali ich o nomináciu zástupcov do delegácie na WSIS. 
Návrh zloženia delegácie SR na základe nominácií zástupcov jednotlivých orgánov štátnej správy:
vedúci delegácie:                         	Pavol Prokopovič, minister DPT SR
zástupca vedúceho delegácie:     	József Berényi, štátny tajomník MZV SR
zástupca vedúceho delegácie:            Kalmán Petőcz, ved. Stálej misie SR pri OSN v Ženeve
delegáti:                                             Dušan Rizek, GR SEIZV, MDPT SR
Anton Smitka, GR SpaT, MDPT SR
Eva Sumbalová, odbor telekomunikácií MDPT SR
Tibor Papp, riaditeľ odboru IS, MDPT SR
                                                           Branislav Opaterný, poslanec Národnej rady SR
Milan Cigánik, prvý tajomník Stálej misie SR pri OSN
Martin Kmošena, Stála misia SR pri OSN
Milan Luknár, predseda TÚ SR
Štefan Kardhordó, riaditeľ odboru TÚ SR 
Barbara Illkova, Stála misia SR pri OSN
Peter Hnilica, Úrad vlády SR 
Dušan Jurčák, riaditeľ štátnej pokladnice, MF SR
Judita Vanková, Ministerstvo hospodárstva SR
Ľuboš Kadlec, Ministerstvo kultúry SR
Branislav Rovan, predseda Rady pre výskum IS, MŠ SR
Igor Prívara, riaditeľ Infostatu, ŠÚ SR

Podľa Pravidla 3 Rokovacieho poriadku pre WSIS, schváleného na treťom zasadaní prípravného výboru (15. – 26. septembra 2003), sú pre vedúceho delegácie na WSIS, jeho zástupcov a delegátov potrebné poverovacie listiny podpísané hlavou štátu, predsedom vlády alebo ministrom zahraničných vecí. Poverovacie listiny musia byť doručené výkonnému sekretariátu WSIS do 3. decembra 2003.

Smernica pre postup delegácie SR
na Svetovom summite o informačnej spoločnosti
10. až 12. decembra 2003, Ženeva, Švajčiarsko.

Delegácia Slovenskej republiky sa na rokovaniach Svetového summitu o informačnej spoločnosti riadi týmito zásadami schválenými vládou SR dňa .................. 2003

Zásady vychádzajú z nasledujúcich základných princípov:

a)	súlad so základnými dokumentmi týkajúcimi sa telekomunikačného sektora SR, prijatými na vládnej alebo rezortnej úrovni (najmä Národná politika pre elektronické komunikáci – uznesenie vlády SR č.196/2003 a Politika informatizácie spoločnosti v SR – uznesenie vlády SR č. 522/2001)
b)	súlad so záväzkami SR v oblasti telekomunikácií a informačnýchtechnológií  založenými na medzinárodnej multilaterálnej alebo regionálnej úrovni (EU, CEPT/ECC, ITU, ETSI, WTO, V4).

Hlavné zásady pre postup delegácie SR  počas rokovaní summitu sú:

1.	podporiť závery a uznesenia summitu v  zmysle medzinárodných zmlúv a vnútroštátnych medzirezortných dohôd a v  súlade s Národnou politikou pre elektronické komunikácie a Politikou informatizácie spoločnosti v SR., 
2.	presadzovať spoločný postup krajín Európy, najmä v úzkej spolupráci a pod koordináciou EÚ a CEPT (Európska konferencia poštových a telekomunikačných administratív),
3.	podporiť návrhy predložené počas rokovaní smerujúce k zvýšeniu efektívnej spolupráce ostatných národných administratív a administratívy SR,
4.	podporiť návrhy predložené počas rokovaní smerujúce k zvýšeniu efektívnosti prípravy na druhú fázu  Svetového summitu o informačnej spoločnosti (Tunis, 2005),
5.	pri rokovaniach so zahraničnými partnermi informovať o prioritách Národnej politiky pre elektronické komunikácie a Politiky informatizácie spoločnosti v SR.