Predkladacia  správa

Medzinárodný dohovor proti dopingu v športe - UNESCO (ďalej len dohovor UNESCO) bol schválený na Generálnej konferencii UNESCO v Paríži dňa 19. októbra 2005.

Hlavným východiskom pre prípravu a spracovanie dohovoru UNESCO bola „Kodaňská deklarácia o antidopingu v športe“, prijatá na Svetovej konferencii proti dopingu v Kodani v marci 2003 zástupcami vlád 181 krajín, 202 národnými olympijskými výbormi, 159 národnými paralympijskými výbormi, 67 národnými antidopingovými organizáciami a 109 medzinárodnými športovými federáciami. 
	
Dohovor UNESCO vychádza a nadväzuje na prijatý „Dohovor Rady Európy proti dopingu“ (schválený v Štrasburgu dňa 28. apríla 1989,  prijatý  uznesením vlády SR č. 256 zo 14. apríla 1993 s následnou ratifikáciou dňa 6. mája 1993, ktorý nadobudol platnosť1. júla 1993, uverejnený v Zbierke zákonov Slovenskej republiky, čiastka č. 65 z 12. novembra 1993) a na „Dodatkový protokol k Dohovoru Rady Európy proti dopingu“, prijatý vo Varšave dňa 12. septembra 2002, prijatý  uznesením vlády SR č. 229 z 26. marca 2003, ktorý bol ratifikovaný dňa 11. januára 2005 a ktorý nadobudol platnosť dňa 1. mája 2005.
	
Cieľom predloženého materiálu je ratifikácia dohovoru UNESCO Slovenskou republikou. Prijatie dohovoru UNESCO si vyžaduje v podmienkach Slovenskej republiky následné inštitucionálne a formálne doriešenie už čiastočne zabezpečovaných úkonov v oblasti boja proti dopingu na platforme národnej antidopingovej organizácie, ako nevyhnutnej bázy pre nadobudnutie jeho platnosti v Slovenskej republike. 
	
Z ratifikácie dohovoru UNESCO vyplývajú pre Slovenskú republiku nasledujúce záväzky:

1.	Prijať opatrenia  k zabezpečeniu antidopingových programov:
a)	v oblasti organizačnej zaistiť podmienky pre činnosť národnej antidopingovej organizácie,
b)	 v kontrolnej oblasti zaistiť zodpovedajúci rozsah dopingových kontrol na úrovni noriem pre testovanie (príloha dohovoru) a umožniť medzinárodnú spoluprácu pri testovaní,
c)	v oblasti výchovno-vzdelávacej zavádzať antidopingové programy do vzdelávacích zariadení a športových organizácií,
d)	v oblasti výskumu zaviesť dlhodobý výskumný program pre tematické oblasti sociálnych a zdravotných aspektov dopingu, zisťovanie dopingových látok a výchovných programov,

2.	Poskytovať finančné prostriedky na zaistenie národného antidopingového programu:
a)	prijať zásady financovania antidopingového programu zo štátneho rozpočtu,
b)	iniciovať financovanie i z prostriedkov športových organizácií,
c)	prijať opatrenia pri porušení antidopingových pravidiel, alebo pri nesúlade s kódexom u športových subjektov financovaných z verejných zdrojov. 

3.	Zabezpečiť obmedzenie dostupnosti látok a metód s dopingovými účinkami:
a)	prijať opatrenia smerujúce k obmedzeniu dostupnosti, zahrňujúce kontrolu výroby, dovozu, prechovávania, distribúcie alebo predaja tovaru obsahujúceho zakázané látky,
b)	iniciovať zavedenie povinnosti výrobcov, predajcov a distrubutérov informovať o zložení potravinových doplnkov pre športovcov a zabezpečiť priebežnú kontrolu ich zloženia.

4.	Iniciovať prijatie etického kódexu profesnými komorami (napr. lekárskou a farmaceutickou).

Ratifikovaním dohovoru UNESCO sa Slovenská republika zaviaže plniť ustanovenia dohovoru a úlohy v nich definované, ktoré vyplývajú najmä z časti II. Antidopingová činnosť na národnej úrovni, články 7 až 12. Súčasne sa zmluvné strany zaväzujú na základe článku 15 časti III. každoročne uhrádzať schválený príspevok pre WADA, ktorý je stanovený percentuálnym podielom populácie SR z obyvateľstva Európy.
	Možno konštatovať, že úlohy administratívneho, finančného, vzdelávacieho, výskumného a informačno-propagačného charakteru, ktoré je Slovenská republika v nadväznosti na dohovor UNESCO povinná plniť, sú čiastočne napĺňané prostredníctvom Antidopingového výboru SR (ďalej len „ADV SR“), ktorý je občianskym združením podľa zákona č. 83/1990 Zb. o združovaní občanov. Súčasné právne postavenie ADV SR v štruktúrach slovenského športu, však nedáva predpoklad naplnenia a realizácie všetkých rámcových úloh vyplývajúcich z dohovoru UNESCO.  V tejto súvislosti bude potrebné prijať opatrenia, ktoré vytvoria inštitucionálne podmienky k prijatiu „Národného antidopingového programu SR“. 
Predkladaný dohovor je v zmysle článku 7 ods. 4 Ústavy SR medzinárodnou zmluvou, na ktorej vykonanie je potrebný zákon. Dohovor nie je medzinárodnou zmluvou, ktorá priamo zakladá práva alebo povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb, z čoho v zmysle čl. 7 ods. 5 Ústavy SR vyplýva, že nejde o medzinárodnú zmluvu, ktorá má prednosť pred zákonmi, preto súčasťou materiálu nie je doložka prednosti pred zákonmi. Ratifikáciou dohovoru UNESCO vyjadrí Slovenská republika svoj postoj a súhlas so súčasnými trendmi boja proti dopingu vo svete.
Dohovor v súlade so svojím čl. 37 vstúpi do všeobecnej platnosti v prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí lehoty jedného mesiaca od uloženia tridsiatej listiny dokumentu o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení u depozitára, ktorým je generálny riaditeľ UNESCO. Do dnešného dňa uložilo svoje listiny o ratifikácii 15 členských štátov organizácie, t. j. v tomto čase dohovor ešte nie je platný. 
Dohovor je medzinárodnou zmluvou prezidentskej povahy, preto v súlade s článkom 86 písm. d) Ústavy SR podlieha vysloveniu súhlasu NR SR a ratifikácii prezidentom SR. Po vyslovení súhlasu vládou SR a Národnou radou SR bude dohovor predložený na ratifikáciu prezidentovi SR. Po nadobudnutí platnosti pre SR bude publikovaný v Zbierke zákonov SR. 
Realizácia dohovoru UNESCO Slovenskou republikou si nevyžiada zvýšenie nárokov na štátny rozpočet. 
Prijatím dohovoru nevzniknú negatívne environmentálne vplyvy ani vplyvy na zamestnanosť a podnikateľské prostredie.
Vykonanie bežných formálnych úkonov súvisiacich s uzavretím predkladaného zmluvného dokumentu zabezpečí gestor v súčinnosti s ministerstvom zahraničných vecí a v súlade s platnými právnymi predpismi.
Materiál prešiel medzirezortným pripomienkovým konaním, ktorého vyhodnotenie je súčasťou materiálu.