Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Zákon o obetiach trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	394 /65	
Počet vyhodnotených pripomienok	394	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	238 /27	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	57 /22	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	93 /14	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov

Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1.	Aliancia za rodinu	3 (0o,3z)	0 (0o,0z)			
2.	Asociácia zamestnávatelských zväzov a združení Slovenskej republiky	1 (1o,0z)	0 (0o,0z)			
3.	Centrum Slniečko, n.o.	13 (3o,10z)	0 (0o,0z)			
4.	Fórum života, o.z.	6 (1o,5z)	0 (0o,0z)			
5.	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky	40 (21o,19z)	0 (0o,0z)			
6.	Inštitút pre ľudské práva a rodinnú politiku, o.z.	4 (1o,3z)	0 (0o,0z)			
7.	Liga za ľudské práva	4 (0o,4z)	0 (0o,0z)			
8.	Inicatíva Inakosť	1 (0o,1z)	0 (0o,0z)			
9.	Konferencia biskupov Slovenska	4 (1o,3z)	0 (0o,0z)			
10.	LIGA OTCOV, za spravodlivosť a práva detí a rodičov	2 (0o,2z)	0 (0o,0z)			
11.	Ministerstvo dopravy a výstavby Slovenskej republiky	20 (20o,0z)	0 (0o,0z)			
12.	Ministerstvo financií Slovenskej republiky	4 (2o,2z)	0 (0o,0z)			
13.	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky	25 (25o,0z)	0 (0o,0z)			
14.	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky	8 (8o,0z)	0 (0o,0z)			
15.	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky	1 (1o,0z)	0 (0o,0z)			
16.	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky	17 (17o,0z)	0 (0o,0z)			
17.	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky	5 (5o,0z)	0 (0o,0z)			
18.	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky	57 (57o,0z)	0 (0o,0z)			
19.	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky	2 (2o,0z)	0 (0o,0z)			
20.	Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky	24 (24o,0z)	0 (0o,0z)			
21.	Národná banka Slovenska	1 (1o,0z)	0 (0o,0z)			
22.	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR	57 (57o,0z)	0 (0o,0z)			
23.	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky	1 (1o,0z)	0 (0o,0z)			
24.	Slovenská advokátska komora	11 (4o,7z)	0 (0o,0z)			
25.	Slovenská komora sociálnych pracovníkov a asistentov sociálnej práce	6 (2o,4z)	0 (0o,0z)			
26.	Splnomocnenec vlády Slovenskej republiky pre rómske komunity	5 (5o,0z)	0 (0o,0z)			
27.	Splnomocnenec vlády SR pre rozvoj občianskej spoločnosti	2 (1o,1z)	0 (0o,0z)			
28.	Štatistický úrad Slovenskej republiky	13 (13o,0z)	0 (0o,0z)			
29.	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky	1 (0o,1z)	0 (0o,0z)			
30.	Úrad podpredsedu vlády Slovenskej republiky pre investície a informatizáciu	6 (6o,0z)	0 (0o,0z)			
31.	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky	10 (10o,0z)	0 (0o,0z)			
32.	Verejnosť	40 (40o,0z)	0 (0o,0z)			
33.	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)	x		
34.	Národný bezpečnostný úrad	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)	x		
35.	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)	x		
36.	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)	x		
37.	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)	x		
38.	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
39.	Úrad vlády Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
40.	Úrad pre verejné obstarávanie	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
41.	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
42.	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
43.	Najvyšší súd Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
44.	Národná rada Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
45.	Kancelária Ústavného súdu Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
46.	Kancelária prezidenta Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
47.	Slovenská poľnohospodárska a potravinárska komora	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
48.	Združenie miest a obcí Slovenska	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
49.	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
50.	Republiková únia zamestnávateľov	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
51.	Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou	0 (0o,0z)	0 (0o,0z)		x	
	Spolu	394 (329o,65z)	0 (0o,0z)			
Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
AZR	k čl. I, § 2, písm. c), bod 5
1. V § 2, písm. c) bod 5 navrhujeme vypustiť slová: „z dôvodu jej, pohlavia, rodu, sexuálnej orientácie, národnosti, rasovej alebo etnickej príslušnosti, náboženského vyznania,“ Odôvodnenie Oceňujeme zákon ako celok, v petícii proti Istanbulskému dohovoru ktorú podpísalo viac ako 12.600 občanov sme žiadali už pred rokmi zákon o obetiach násilia, ktorý nebude diskriminovať obete podľa pohnútok ich páchateľov. K obetiam sa musí pristupovať bez diskriminácie podľa motívov páchateľov. Táto formulácia, ktorá nie je v samotnom štádiu vyšetrovania preukázaná a závisí od subjektívneho pocitu páchateľov a znamená pre obete diskrimináciu v prístupe k službám. Ak je násilný čin spáchaný z dôvodu chudoby obete alebo pre charakteristické črty obete ako je obezita, má byť ochrana a poskytované služby na rovnakej úrovni. Podľa smernice sa má totiž prihliadať k osobným vlastnostiam obete. Z týchto a mnohých iných praktických dôvodov navrhujeme zaradenie medzi obzvlášť zraniteľné obete, všetky obete násilia bez skúmania, aké pohnútky mal páchateľ. A tiež preto, aby sa im všetkým poskytovali rovnako kvalitné služby. Zároveň v zákone absentuje podstatná okolnosť, a to definícia rodu. Pôjde o pôvod rodu v zmysle rodinného pôvodu, alebo o definíciu v zmysle Istanbulského dohovoru, ktorá presadzuje gender ako rodu, nesúvisiaceho s pohlavím? Ak bude doplnená definícia v zmysle gender ideológie či Istanbulského dohovoru musíme takýto význam pojmu rod odmietnuť ako nevedecký. 	Z	N	Predkladateľ vychádza v tomto prípade z dikcie smernice a vymedzenie obetí trestných činov, ktorým je nutné venovať zvýšenú pozornosť a ochranu.	
AZR	čl. I, § 3, ods. 2
2. V § 3, ods. 2 navrhujeme slovo „rode“ nahradiť slovom „pôvode rodu“ Odôvodnenie Vzhľadom chýbajúcej definícii navrhujeme objasniť pojem rod formuláciou, ktorú poznal náš Trestný zákon a ktorá vyjadrovala rod vo význame „pôvodu rodu“ či rodinného pôvodu. V opačnom prípade ostane tento pojem vágny a nezabezpečí dostatočnú ochranu pred diskrimináciou na základe rodinného pôvodu. Túto zmenu navrhujeme aj preto, lebo nesúhlasíme so zmenou pojmu rod v zmysle gender ideológie. 	Z	ČA	Predkladateľ na základe prerokovania zásadných pripomienky Konferencie biskupov Slovenska uskutočneného dňa 8.8.2017 vypustil z navrhovanej zmeny § 140 Trestného zákona slovo "rod".	
AZR	čl. II zákona
3. Článok II navrhujeme vypustiť. Odôvodnenie: Dôvodová správa uvádza, že v § 140 sa formulačne upravuje písmeno e), ktorého znenie sa dopĺňa v súlade so záväzkami Slovenskej republiky vyplývajúcimi zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov odkazom na „pohlavie“ a „rod“. V citovanej smernici sa však povinnosť zvýšiť trestnú sadzbu z dôvodu osobitného motívu páchateľov akou je nenávisť pre pohlavie, či rod obete nenachádza. Vzhľadom k neexistencii definície pojmu rod a snahe Istanbulského dohovoru zaviesť definíciu „rodu“ ako súboru rolí bez súvisu s pohlavím do právneho poriadku odmietame zavádzanie pojmu „rod“ v neurčitom význame do právneho poriadku. Súčasné trestné sadzby pre ochranu pred domácim násilím (týranie blízkej a zverenej osoby), ktoré sa týkajú praktického problému konfliktov medzi mužmi a ženami boli zvýšené v roku 2002 zo základnej trestnej sadzby 1-5 rokov na sadzbu 2-8 rokov, následne v novom Trestnom zákone v roku 2005 bola opätovne zvýšená trestná sadzba na 3 až 8 rokov. V tomto štádiu plnia svoju zákonom danú funkciu. Zvyšovanie trestných sadzieb cestou osobitného motívu musí byť prakticky odôvodnené v kontexte situácie v Slovenskej republike. Stúpa počet trestných činov páchaných psychopatickými osobnosťami z nenávisti pre pohlavie, alebo „rod“ t. j. rodinný pôvod obete? Takúto informáciu MS SR nepredložilo do dôvodovej správy. Je menej opovrhnutiahodné nenávidieť ľudí s okuliarmi, obéznych či ryšavých ľudí? Podľa nášho názoru je každá z týchto nenávistí rovnako nebezpečná ako nenávisť pre pohlavie či rod. Cielené vyberanie len na niektorej formy nenávisti diskriminuje obete podľa pohnútok páchateľov a to nepovažujeme za správne. Praktickým odôvodnením pre osobitný právny prístup môže byť napríklad veľmi silná negatívna historická skúsenosť rasových, náboženských, národnostných či etnických genocíd. V týchto prípadoch sa dá súhlasiť, že existuje oprávnený záujem štátu predísť podobným prípadom zvýšenou trestnou sadzbou. Existuje tu však rozšírená podobná forma nenávisti z dôvodu pohlavia na Slovensku? Nedisponujeme takýmito informáciami a žiadame, aby ministerstvo zverejnilo štatistiky trestných činov, ktoré sú páchané z dôvodu nenávisti voči pohlaviu. Rovnako Ministerstvo spravodlivosti nepredložilo v dôvodovej správe informácie, že stúpa počet trestných činov motivovaných nenávisťou medzi rodmi. Historicky na Slovensku nemá tradíciu krvná pomsta, či iné formy vendety medzi rodmi. Primeranosť právnej úpravy Ktorý motív páchateľa je zavrhnutiahodnejší? Spáchanie trestného činu voči mužovi z nenávisti voči mužom alebo spáchanie trestného činu pre získanie majetku obete? Príklad: Po prijatí príslušného osobitného motívu trestného činu: Týranie blízkej a zverenej osoby, bez ťažkej ujmy na zdraví Motív – získanie majetku obete Trest: 3 až 8 rokov. Motív Nenávisť voči ženám či mužom, nenávisť pre rod Trest 7 až 15 rokov 	Z	ČA	Predkladateľ na základe prerokovania zásadných pripomienky Konferencie biskupov Slovenska uskutočneného dňa 8.8.2017 vypustil z navrhovanej zmeny § 140 Trestného zákona slovo "rod".	
AZZZ SR	k celému materiálu
AZZZ SR nemá pripomienky	O	A		
Centrum Slniečko, n.o.	§6(1)
§6(2) Táto časť zákona deklaruje poskytnutie pomoci obetiam bezplatne alebo za poplatok. Máme za to, že sa jedná o druhotnú viktimizáciu zo strany štátu, pokiaľ sám alebo cestou akreditovaných subjektov nezabezpečí dostatočnú sieť subjektov poskytujúcich pomoc a ich financovanie tak, aby obeť túto pomoc mohla dostať bezplatne. Je povinnosťou štátu zabezpečiť pomoc obetiam trestných činov bezodplatne. Takže navrhujeme " v §6(2) vypustiť "za poplatok" a upraviť s tým súvisiace zmeny v zákone. 	Z	N	Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bol akceptovaný návrh zákona v predloženom znení. 	
Centrum Slniečko, n.o.	ČL.III bod 5
Navrhovaný zákon zavádza pojem " právny zástupca z radov subjektov poskytujúcich pomoc obetiam". Nevysvetľuje však tento inštitút z pohľadu charakteru práce právneho zástupcu, jeho oprávnení povinností . Nie je teda zrejmé, aká bude úloha tohto právneho zástupcu, ktorý bude zastupovať poškodeného - maloletú osobu. Nevysvetľuje sa aký bude rozdiel v právach a povinnostiach už zavedeného inštitútu " kolízny opatrovník pre Trestné konanie" a právny zástupca z radov subjektov. Poukazujeme aj na nedostatočnú sieť subjektov poskytujúcich pomoc obetiam a minimálny počet právnikov, ktoré tieto subjekty zamestnávajú , je teda otázne, či bude dostatočne množstvo erudovaných odborníkov ako aj dostatočné finančné zdroje. Túto skutočnosť treba zohľadniť aj pri stanovení výšky príspevku zo strany štátu pre tieto subjekty. 	Z	A	Znenie primerane upravené.	
Centrum Slniečko, n.o.	§23 (2),(3) 
Navrhovaný zákon umožňuje poskytovanie odbornej pomoci obetiam subjektom poskytujúcim pomoc. Tieto subjekty môžu získať finančnú podporu a majú povinnosť sa akreditovať. Rozdiel medzi poskytovateľmi sociálnych služieb , ktoré poskytujú špecializované sociálne poradenstvo obetiam už v súčasnosti a subjektmi, ktoré môžu v zmysle tohto zákona poskytovať odbornú pomoc nie je jednoznačný a tieto " služby " alebo pomoc sa môžu prelínať. Z tohto hľadiska by bolo užitočné jasne deklarovať, čo môže byť financované z hľadiska predloženého zákona a čo by malo byť financované prostredníctvom sociálnych služieb ( Zákon 448/2008 Z.z.) a opatrení SPODaSK ( 305/2005 Z.z.) Napr. v sociálnych službách nie je možné financovať právnika , ktorý z hľadiska navrhovaného zákona ale aj zo skúseností z praxe má nezastupiteľnú úlohu pri riešení právnych otázok obetí. 	Z	A	Znenie bolo primerane upravené na základe pripomienok MPSVR SR.Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bol akceptovaný návrh zákona v upravenom znení. 	
Centrum Slniečko, n.o.	§4(2)m)
Navrhovaný zákon zavádza pojem " trovy obete" ale v §2 ho nevysvetľuje . tento pojem nepozná ani súčasný Tr. zákon a Tr. poriadok . Navrhujeme zmeniť §4(2)m) takto: " .. o možnosti a podmienkach náhrady škody obete, ktorá má postavenie poškodeného v Tr. konaní. 	Z	A		
Centrum Slniečko, n.o.	§4(2)
Navrhovaný zákon zavádza v §4(2) popri označení Policajt aj označenie Príslušník PZ, ktorým ukladá povinnosti v zmysel zákona. Tr. poriadok pozná iba jeden pojem a to " Policajt" a to v § 10(8,9,10) Tr. poriadku, ktorý zahŕňa vo všeobecnosti všetkých policajtov, s ktorými môže prísť obeť do kontaktu. Pojem príslušník PZ nepozná. Tento pojem nevysvetľuje ani §2 navrhovaného zákona. Navrhujeme v §4(2) vypustiť " príslušník Policajného zboru" 	O	A		
Centrum Slniečko, n.o.	§5 ods.2 pís.c
Navrhujeme vypustiť pojem "svedka" ako subjekt právnej pomoci, nakoľko podľa súčasnej platnej legislatívy svedok nemá postavenie poškodeného v Tr. konaní.	O	ČA	Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bola precizovaná dôvodová správa, čo bolo zo strany pripomienkujúceho subjektu akceptované; súvisí s pripomienkou k § 3 ods. 6.	
Centrum Slniečko, n.o.	Čl.III,9
Novelizovaný §134, ods.4a5 zavádza inštitút " osoba, ktorá absolvovala odbornú prípravu". Zákon túto osobu nedefinuje, nie je zrejmé, o akú odbornú prípravu ide a rovnako nie je popísaný spôsob, akým má táto osoba prispieť k správnemu vedeniu výsluchu a aké bude postavenie tejto osoby v trestnom konaní. Tr. poriadok v §10 v súčasnej podobe nepozná takúto osobu v súvislosti s Trestným konaním .Navrhujeme v tomto zmysle doplniť novelizovaný paragraf Tr. poriadku. 	O	A	Znenie primerane upravené.	
Centrum Slniečko, n.o.	Čl.III bod 7
Novelizovaný §82 ods.6 Tr. poriadku je koncipovaný nejasne a nejednoznačne, lebo nestanovuje presný postup, ktorý má uplatniť súd v prípade, že uložíl obvinenému primerané obmedzenia. V zákone sa navrhuje : "o uložení primeraného obmedzenia podľa odsk. 1 pís h)( vypadlo slovo rozhoduje).sudca pre prípravné konanie alebo súd informuje súd, ktorý vydal rozhodnutie o úprave styku v civilnom procese" Z navrhovaného textu nie je zrejmé, aké úlohy má sudca pre prípravné konanie a súd, ktorý vydal rozhodnutie. popis ich konania absentuje. Navrhujeme doplniť v tomto zmysle novelizovaný §82.	Z	A		
Centrum Slniečko, n.o.	§7,ods.2
Podľa súčasnej právnej úpravy Centrum právnej pomoci neposkytuje právnu pomoc v Tr. konaní a preto navrhujeme §7 ods. 2 vypustiť, alebo zmeniť takto : "CPP poskytuje obetiam právnu pomoc v civilnom procese". Alebo, v zmysle navrhovaného zákona rozšíriť pôsobenie CPP na poskytovanie právnej pomoci v Tr. konaní. 	Z	N	Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bol akceptovaný návrh zákona v predloženom znení. 	
Centrum Slniečko, n.o.	§2b , §2d, §9
V §2b sa používa výraz obeť a chápe sa ňou fyzická osoba , alebo jej príbuzný , ktorej bolo ublížené trestným činom ( akýmkoľvek). §2d pomenúva obeť násilného trestného činu, čo je fyzická osoba, alebo pozostalý po nej, ktorej bolo ublížené násilným trestným činom. v §9 sa priznáva právo na finančné odškodnenie iba obeti násilného trestného činu ( §2d) a nie aj obeti akéhokoľvek trestného činu ( §2b) . Navrhujeme §9 zmeniť takto: " obeť má za podmienok a v rozsahu ustanovenom týmto zákonom právo na finančné odškodnenie, ktorej jej poskytne štát. " násilného trestného činu" sa vypúšťa 	Z	N	Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bol návrh zákona v predloženom znení akceptovaný.	
Centrum Slniečko, n.o.	§4(1)
V navrhovanom zákone je obeť v zmysle §3(6) oznamovateľom, poškodeným aj svedkom, pričom oznamovateľ a svedok nemajú právo na prístup k informáciám, ktoré sa týkajú trestnej veci. Navrhované ustanovenie §4(1) bude v poriadku vtedy, ak sa pojem "obeť" v §3(6) upraví na znenie: "obeť má v Trestnom konaní postavenie poškodeného"	Z	ČA	Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bola precizovaná dôvodová správa, čo bolo zo strany pripomienkujúceho subjektu akceptované; súvisí s pripomienkou k § 3 ods. 6.	
Centrum Slniečko, n.o.	§3(6)
v zmysle navrhovaného zákona má "obeť " v trestnom konaní postavenie oznamovateľa trestného činu, poškodeného alebo svedka a patria jej všetky práva a povinnosti upravené v Tr. poriadku súvisiace s uvedeným postavením. Podľa súčasného Trestného poriadku oznamovateľ a svedok nie sú účastníkmi Tr. konania a nemajú právo na uplatnenie náhrady škody v trestnom konaní ( pokiaľ oznamovateľ a svedok nie sú súčasne aj poškodenými). Teda postavenie oznamovateľa a svedka sa líši od postavenia poškodeného , ktorého práva a povinnosti sú širšie koncipované. Navrhujeme §3(6) upraviť takto : " Obeť má v Tr.konaní postavenie poškodeného a patria jej všetky práva a povinnosti upravené v Tr. poriadku súvisiace s uvedeným postavením." 	Z	ČA	Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bola precizovaná dôvodová správa, čo bolo zo strany pripomienkujúceho subjektu akceptované.	
Centrum Slniečko, n.o.	§5odst.3d, odst.4, 
Zákon zaručuje obeti právo na poskytnutie odbornej pomoci , pritom napr. odkazuje v zmysle §5(3)d) na sprostredkovanie krízového ubytovania na nevyhnutný čas v zariadení, ak obzvlášť zraniteľnej obeti hrozí bezprostredné alebo vysoké nebezpečenstvo a odkazuje na zariadenia v sociálnych službách a opatreniach SPODaSK . Tieto zariadenia, však z dôvodu finančnej poddimenzovanosti nespĺňajú štandardy a nie sú prevádzkované napr. 24 hodín denne, nemajú žiadne bezpečnostné prvky , takže nemôžu a nevedia naplniť , ak obeti hrozí vysoké nebezpečenstvo. §5 (4) tento paragraf zaručuje obeti právo na poskytnutie pomoci so svojimi osobitnými potrebami ( nikde však nie je deklarované čo všetko osobitné potreby zahŕňajú ) . Dôležitosť chápeme najmä v potrebe rozsahu poskytovanej odbornej pomoci a tým pádom aj jeho finančného zabezpečenia. V súčasnosti absentujú dostatočné siete takýchto špecializovaných " odborných centier" .	Z	ČA	Znenie primerane upravené na základe pripomienok MPSVR SR, čo pripomienkujúci subjekt akceptovat.	
Fórum života	Zákonu o ochrane a podpore obetí trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov
§2, písm c) bod 5 Vo vete „obeť trestného činu spáchaného násilím alebo hrozbou násilia z dôvodu jej pohlavia, rodu,...“ vynechať slovo „rodu“, ponechať iba „pohlavie“. Odôvodnenie: Ide v podstate o násilie vykonané na obeti preto, že je mužského alebo ženského pohlavia. Na Slovensku sa určuje pohlavie osoby, nie jej rod. Rod mužský a ženský je len vo význame gramatickej kategórie. Ak ide o antidiskriminačné dôvody, v slovenskom Antidiskriminačnom zákone je použitý rod iba vo význame „narodenie, pôvod“ – z angl. originálu „birth“ z Charty základných práv EÚ (čl. 21). Ani Zmluva o fungovaní EÚ (čl. 10 TFEU) vo vymenovaných dôvodoch diskriminácie nepozná pojem „rod“. Podobne český Antidiskriminační zákon nepoužíva slovo „rod“ (používa „pohlavie“). Smernica EP a Rady 2012/29/EÚ v českom preklade nepožíva slovo „rod“, ale „pohlavie“ a „pohlavné vyjadrenie“. Ani preklady Smernice v iných jazykoch (nemecky, chorvátsky a i.) nepoužívajú „rod“, ale „pohlavie“. Transponovanie smernice nemá za povinnosť prijať feministické chápanie rodu. 	Z	A		
Fórum života	Zákonu o ochrane a podpore obetí trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov
§24, 1 f) Navrhujeme celý bod f) zrušiť. Odôvodnenie: poistenie by malo byť iba dobrovoľné. V prípade škody, ak subjekt nie je poistený, môžu ísť platby na odškodnenie na úkor subjektu poskytujúceho pomoc obetiam. Ak subjekt spôsobí vážnu škodu (uznanú v súdnom procese) v dôsledku „neodbornej pomoci“, možno zvážiť odobratie jeho akreditácie. Poisťovňa takto nemusí mať priamy zisk z udeľovania akreditácií. 	O	N	Subjekty poskytujúce pomoc obetiam trestných činov podľa názoru predkladateľa musia byť poistené pre prípad, že svojim konaním porušia povinnosti ustanovené zákonom a pritom v príčinnej súvislosti s ich konaním vznikne obeti škoda. Poistenie pre takéto prípady je štandardným nástrojom zabezpečenia nárokov osôb, ktoré sú poškodené protiprávnym konaním. Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave. 	
Fórum života	Zákonu o ochrane a podpore obetí trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov
§3, 2) Na konci vety „...sociálnom pôvode, majetku alebo inom postavení“. Tu možno vložiť za „majetku“ ešte „narodení, pôvode“ (vo význame “birth“). Odôvodnenie: Antidiskriminačný zákon uvádza v §2, 1) za „majetkom“ „rod“ – nie však vo význame gender ako sociálnej roly. Preto by bolo potrebné to jasne odlíšiť výrazom „narodenie, pôvod“. 	Z	N	Predkladateľ vychádza z dikcie smernice, z uvedeného dôvodu nie je možné pripomienku akceptovať.	
Fórum života	Zákonu o ochrane a podpore obetí trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov
§3, 2) Vo vete „Práva priznané obeti týmto zákonom sa uplatňujú bez akejkoľvek diskriminácie založenej na pohlaví, rode...“ vynechať slovo „rode“ a ponechať iba „pohlaví“. Odôvodnenie: pozri pripomienku k §2, písm c) bod 5. 	Z	A		
Fórum života	k Zákonu o ochrane a podpore obetí trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov
§31 bod 3) Navrhujeme namiesto uvedeného textu, vložiť text: „Na finančnej podpore zo štátneho rozpočtu sa budú podieľať všetky akreditované subjekty uchádzajúce sa o podporu, ktoré spĺňajú podmienky poskytovania finančnej podpory.“ Odôvodnenie: Všetky akreditované subjekty majú právo sa podieľať na verejných financiách zozbieraných od všetkých daňových poplatníkov. Štát (resp. len niekoľkočlenná hodnotiaca komisia, ktorá nie je vlastníkom majetku) nemôže „usmerňovať subjekty poskytovania pomoci“ tokmi finančnej podpory. Môže tak dôjsť k ideologickému zneužitiu verejných financií napr. na poskytovanie pomoci subjektom, ktoré sú ideovo zhodné iba s feministickým chápaním násilia. Fórum života, resp. iné subjekty konkrétnej pomoci takúto skúsenosť z minulosti majú.	Z	N	Vzhľadom na to, že návrh zákona bol na podklade zásadnej pripomienky MF SR zmenený tak, že finančná podpora zo štátneho rozpočtu bola nahradená štandardnou dotačnou schémou nie je možné pripomienke vyhovieť, nakoľko základným znakom dotácií je ich nenárokovateľnosť.	
Fórum života	Zákonu o ochrane a podpore obetí trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov
§41, čl. II. – zmena v Trestnom zákone 300/2005 V § 140 písm e) sa za slová „farbu pleti“ vkladajú slová „pohlavie, rod“ – ponechať iba „pohlavie“ Odôvodnenie: Výraz „rod“ doteraz nie je ustáleným a právne záväzným pojmom slovenskej a medzinárodnej legislatívy. V našom Antidiskriminačnom zákone vyjadruje rod „narodenie“ (birth). Je neprípustné, aby nedefinované slovo „rod“ včlenené do Trestného zákona zakladalo možnosť iného chápania. Transponovanie Smernice EP a Rady 2012/29/EÚ do slovenskej legislatívy nemá povinnosť terminologickej zmeny významu. 	Z	A		
GPSR	13. K čl. I § 3 ods. 3
Ak nebude pojem „subjekty, ktoré v rozsahu svojich právomocí alebo činností ovplyvňujú alebo môžu ovplyvniť postavenie alebo situáciu obete“ vymedzený v § 2, navrhujeme tento pojem nahradiť vymenovaním konkrétnych subjektov. Zároveň navrhujeme slová „k prehlbovaniu ujmy spôsobenej obeti trestným činom alebo“ nahradiť slovami „opakovanej viktimizácii“. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	A		
GPSR	1. Všeobecne
Navrhovaný zákon, hoci predstavuje výrazný posun v riešení problematiky ochrany obetí trestných činov, vykazuje viaceré vecné nedostatky, ktoré môžu spôsobiť vážne aplikačné problémy najmä v činnosti orgánov činných v trestnom konaní. V prvom rade návrh zákona zmiešava rôzne práva obetí trestných činov, ktoré nie sú priamo viazané na trestné konanie, s právami obetí trestných činov vyplývajúcich z trestného konania, pričom procesné postavenie obetí v kontexte trestného konania zohľadňuje len v minimálnej miere. Rovnako nedostatočne rozlišuje medzi úkonmi trestného konania a súvisiacimi službami poskytovanými obeti mimo trestného konania. Jednotlivé časti návrhu zákona sú nekonzistentné a podmienky na ich aplikáciu nejednoznačné. Prvé dve časti návrhu zákona by sa mali vzťahovať na obete trestných činov, o ktorých konajú slovenské príslušné orgány, čo však z právnej úpravy jednoznačne nevyplýva. Časť o odškodňovaní by mala upravovať podmienky pre odškodnenie obetí, ktorým bola spôsobená ujma na území Slovenskej republiky, čo však neznamená, že aj trestné konanie bolo vedené na území Slovenskej republiky. Podmienky uplatnenia odškodnenia sú ale plne naviazané na slovenskú právnu úpravu, aj to nedokonale. Ak sa mala v rámci návrhu zákona na tomto zákone pozitívne korigovať právna úprava zákona č. 215/2006 Z. z. o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o odškodňovaní“), tento cieľ sa nedosiahol. Prepojenie s Trestným poriadkom je nejasné a mätúce. V § 3 ods. 2 zákona o odškodňovaní sú tieto podmienky viazané výslovne na poškodeného, avšak navrhovaná úprava jednoduchým nahradením pojmu „poškodený“ pojmom „obeť“ podľa nášho názoru vnáša do právneho rámca tejto časti úpravy zmätok. Tento zmätok bol vytvorený i čiastočnou transpozíciou Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV (ďalej len „smernica“) do Trestného poriadku zákonom č. 397/2015 Z. z., ktorým sa na účely Trestného zákona ustanovuje zoznam látok s anabolickým alebo iným hormonálnym účinkom a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony, účinným od 1. januára 2016. Extenzívna implementácia poškodenému priznáva práva, ktoré prislúchajú v rámci legislatívy Európskej únie výlučne obeti, Trestný poriadok pojmy „obeť“ a „poškodený“ nerozlišuje. Definícia obete ako pojmu v rámci trestného práva Európskej únie je ustálená aj judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie. Práva transponované zo smernice sa vzťahujú len na obete ako ohrozené fyzické osoby, ktorým treba inštitucionálne pomôcť (právo na tlmočenie a preklad, právo na sprievod dôverníka). Ak zákonodarca ponecháva tieto práva všetkým poškodeným osobám, mal by dôvody uviesť v dôvodovej správe k návrhu zákonu. Návrh zákona tiež obsahuje množstvo cudzích výrazov – viktimizácia, restoratívna justícia a pod., ktoré považujeme za vhodné nahradiť slovenskými pojmami. Navyše text obsahuje neprípustnú mieru gramatických chýb, v dôsledku čoho dochádza k znehodnoteniu návrhu zákona. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	ČA	Rozporové konanie uskutočnené dňa 9.8.2017, pričom došlo k odstráneniu rozporu.	
GPSR	15. K čl. I § 4 ods. 7
Navrhujeme bližšie špecifikovať orgány verejnej moci, ktoré budú mať povinnosť poskytnúť informácie obeti pri prvom kontaktne (napríklad zdravotnícke zariadenia). Navrhované znenie ďaleko prevyšuje účel a cieľ sledovaný smernicou, ktorá túto povinnosť v čl. 4 viaže len na príslušné orgány. Nemožno od všetkých orgánov verejnej moci požadovať, aby obete, ktoré sa na nich obracajú písomnými alebo ústnymi žiadosťami, oboznamovali s kontaktnými údajmi o subjektoch poskytujúcich pomoc obetiam, respektíve zisťovali, či im tieto neboli poskytnuté skôr. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	A	Ustanovenie § 4 ods. 7 bolo vypustené.	
GPSR	26. K čl. I § 24 ods. 3
Navrhujeme konkretizovať vysokoškolské vzdelanie a odbor, v ktorom vykonávala prax osoba, ktorá má byť spôsobilá na poskytovanie odbornej pomoci. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	A		
GPSR	21. K čl. I § 11 ods. 4
Navrhujeme pred slová „ujmy na zdraví“ vložiť slová „nároku na náhradu škody, ktorá vznikla v dôsledku“. Poškodený si v trestnom konaní uplatňuje nárok na náhradu škody, ktorý mu vznikol v dôsledku trestného činu, nie nárok na ujmu na zdraví. Zároveň navrhujeme vypustiť druhú vetu, pretože aj trestným činom obchodovania s ľuďmi, znásilnenia, sexuálneho násilia a sexuálneho zneužívania môže byť spôsobená ujma na zdraví. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	ČA	Rozporové konanie uskutočnené dňa 9.8.2017, pričom došlo k odstráneniu rozporu.	
GPSR	22. K čl. I § 15 ods. 3
Navrhujeme pred slová „ujmy na zdraví“ vložiť slová „nároku na náhradu škody, ktorá vznikla v dôsledku“. Poškodený si v trestnom konaní uplatňuje nárok na náhradu škody, ktorý mu vznikol v dôsledku trestného činu, nie nárok na ujmu na zdraví. 	O	A		
GPSR	23. K čl. I § 15 ods. 4
Navrhujeme predložku „pre“ nahradiť predložkou „pred“. Ide o gramatickú úpravu.	O	A		
GPSR	18. K čl. I § 8 ods. 3
Navrhujeme preformulovať navrhované znenie tak, aby nevzbudzovalo dojem, že lekárske vyšetrenie je možno vykonať len, ak je nevyhnutné na účely trestného konania.	O	A		
GPSR	31. K čl. III bod 3
Navrhujeme preformulovať prvú vetu § 30a nasledovne: „V prípadoch ustanovených týmto zákonom sa na vykonanie úkonu priberie psychológ.“. Ide o legislatívno-technickú úpravu textu. 	O	A		
GPSR	17. K čl. I § 8 ods. 2
Navrhujeme presne vymedziť, ktoré orgány verejnej moci sú povinné prijímať účinné opatrenia s cieľom zabrániť opakovanej a druhotnej viktimizácii. Navrhované znenie široko prekračuje účel a cieľ sledovaný smernicou. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	A		
GPSR	24. K čl. I § 16 ods. 1
Navrhujeme slová „dátum narodenie, bydlisko a rodné číslo“ nahradiť slovami „dátum narodenia a bydlisko“. Obeťou trestného činu spáchaného na území Slovenskej republiky môže podľa ustanovenia § 10 ods. 1 byť aj občan členského štátu Európskej únie alebo cudzí štátny príslušník, ktorí nedisponujú rodným číslom. 	O	A	Akceptované doplnením úpravy tak, že rodné číslo sa bude uvádzať len, ak bolo pridelené, čo zodpovedá zaužívanej legislatívnej praxi.	
GPSR	25. K čl. I § 22 ods. 1
Navrhujeme slová „orgány činné v trestnom konaní“ nahradiť slovami „subjekty poskytujúce pomoc obetiam“. Orgány činné v trestnom konaní môžu poučiť obeť o jej práve na finančné odškodnenie, nie však aj o podmienkach jeho poskytnutia. Uloženie takejto povinnosti orgánom činným v trestnom konaní presahuje ich úlohy, ktoré plnia v trestnom konaní. Práca s obeťou je prioritne úlohou subjektov poskytujúcich pomoc obetiam vrátane právnej pomoci. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	N	Rozporové konanie uskutočnené dňa 9.8.2017, pričom došlo k odstráneniu rozporu, resp. GP SR zmenila pripomienku na odporúčaciu.	
GPSR	36. K čl. III bod 10
Navrhujeme slová „priebehu“ nahradiť slovom „vedenia“ a slová „druhotnou viktimizáciou“ nahradiť slovami „druhotnej viktimizácii“. Ide o gramatickú úpravu textu. 	O	A		
GPSR	12. K čl. I § 3 ods. 1
Navrhujeme slovo „identifikovaný“ nahradiť slovom „zistený“ a vypustiť slovo „zadržaný“. Ide o legislatívno-technickú úpravu textu.	O	A		
GPSR	30. K čl. III bod 2
Navrhujeme slovo „poskytujúcich“ nahradiť slovom „poskytujúci“. Ide o gramatickú úpravu textu.	O	A		
GPSR	3. K čl. I § 2 písm. b) prvý bod
Navrhujeme slovo „ujma“ nahradiť slovom „škoda“. Ide o zosúladenie definície poškodenej fyzickej osoby s jej definíciou v Trestnom poriadku (§ 46 ods. 1 prvá veta).	O	A		
GPSR	5. K čl. I § 2 písm. b) druhý bod
Navrhujeme slovo „ujmu“ nahradiť slovom „škodu“. Ide o zjednotenie právnej terminológie.	O	A		
GPSR	29. K čl. I § 40
Navrhujeme slovo „zákon“ nahradiť slovom „zákonom“. Ide o gramatickú úpravu textu.	O	A		
GPSR	6. K čl. I § 2 písm. b) druhý bod
Navrhujeme text ustanovenia upraviť tak, aby nemohli byť považované za obeť osoby uvedené v tomto ustanovení, ak spôsobili smrť priamej obeti. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	A		
GPSR	8. K č. I § 2 písm. d)
Navrhujeme text ustanovenia upraviť tak, aby nemohli byť považované za obeť osoby vymenované v tomto ustanovení, ak spôsobili smrť priamej obeti. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	A		
GPSR	11. K čl. I § 3
Navrhujeme v § 3 doplniť nadpis ustanovenia „Základné zásady“. Ide o zvýraznenie, že navrhované ustanovenie obsahuje základné postupy pri ochrane a podpore obetí trestných činov. 	O	A		
GPSR	33. K čl. III bod 5
Navrhujeme v celom znení ponechať aktuálnu právnu úpravu. Duplicita opatrovníka so zachovaním jeho procesných práv a subjektu poskytujúceho pomoc obetiam bez vymedzenia jeho postavenia v trestnom konaní je nadbytočná a neefektívna. Práva a povinnosti subjektu poskytujúceho pomoc obetiam v trestnom konaní nie sú zadefinované, a teda nie je jasné, či právny zástupca z radov subjektov poskytujúcich pomoc obetiam má právo byť prítomný pri výsluchu poškodeného maloletého, respektíve či disponuje ďalšími právami poškodeného maloletého. Navyše každý poškodený má právo zvoliť si splnomocnenca na svoje zastupovanie a má právo na sprievod dôverníka. Aktuálna právna úprava dostatočným spôsobom reflektuje práva poškodenej maloletej osoby, ktorej opatrovníkom môže byť aj subjekt poskytujúci pomoc obetiam. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	ČA	Rozporové konanie uskutočnené dňa 9.8.2017, pričom došlo k odstráneniu rozporu.	
GPSR	28. K čl. I § 39
Navrhujeme v nadpise ustanovenia nahradiť slovo „ustanovenia“ slovom „ustanovenie“. Ide o gramatickú úpravu textu.	O	A		
GPSR	10. K čl. I § 2
Navrhujeme vložením nového písmena zadefinovať pojem „policajt“. Návrh zákona rozlišuje pojmy policajt a príslušník Policajného zboru, avšak nie je zrejmé, v čom tento rozdiel spočíva. Z tohto dôvodu je potrebné pre účely tohto zákona vymedziť tento pojem, a to pojmom „policajt“. 	O	ČA	Na základe pripomienok MV SR postačuje použiť pojem "policajt" s odkazom a poznámkou pod čiarou, kde bude uvedená citácia § 10 ods. 8 Trestného poriadku.	
GPSR	9. K čl. I § 2 písm. e)
Navrhujeme vymedziť pojem „subjekty, ktoré v rozsahu svojich právomocí a činností ovplyvňujú alebo môžu ovplyvniť postavenie alebo situáciu obete“. Vzhľadom na znenie tohto ustanovenia (v rozpore s dôvodovou správou k § 3) pôjde o iné orgány ako orgány verejnej moci, subjekty poskytujúce pomoc obetiam, poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, znalcov, tlmočníkov, obhajcov a oznamovacie prostriedky. Vymedzenie tohto pojmu je o to dôležitejšie, že tieto subjekty majú zákonom uložené povinnosti v § 3 ods. 3, 4 a 7. Nevylučujeme ani vypustenie tohto pojmu a jeho adekvátne nahradenie v § 3 ods. 3, 4 a 7 vymenovaním konkrétnych subjektov, ktorým sa ukladajú povinnosti. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	A		
GPSR	32. K čl. III bod 4
Navrhujeme vymedziť subjekty, ktoré budú posudzovať, respektíve vyhodnocovať, či poškodenému hrozí nebezpečenstvo v súvislosti s pobytom obvineného alebo odsúdeného na slobode. Podľa aktuálnej právnej úpravy vyhodnocovanie podmienok je v právomoci orgánov činných v trestnom konaní alebo súdu. Ak je cieľom právnej úpravy rešpektovať výlučne vôľu poškodeného, je potrebné túto skutočnosť v tomto ustanovení zreteľne uviesť. Zároveň navrhujeme ustanovenie gramaticky upraviť. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	N	Rozporové konanie uskutočnené dňa 9.8.2017, pričom došlo k odstráneniu rozporu, resp. GP SR zmenila charakter pripomienky na odporúčaciu.	
GPSR	37. K čl. III bod 11
Navrhujeme vymedziť subjekty, ktoré budú posudzovať, respektíve vyhodnocovať, či svedkovi hrozí nebezpečenstvo v súvislosti s pobytom obvineného alebo odsúdeného na slobode. Podľa aktuálnej právnej úpravy vyhodnocovanie podmienok je v právomoci orgánov činných v trestnom konaní alebo súdu. Ak je cieľom právnej úpravy rešpektovať výlučne vôľu poškodeného, je potrebné túto skutočnosť v tomto ustanovení zreteľne uviesť. Zároveň navrhujeme ustanovenie gramaticky upraviť. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	ČA	Rozporové konanie uskutočnené dňa 9.8.2017, pričom došlo k odstráneniu rozporu.	
GPSR	38. K čl. III bod 12
Navrhujeme vypustiť bod 12. Ide o nekoncepčnú právnu úpravu, keďže ustanovenie § 196 Trestného poriadku sa dotýka výlučne podávania trestných oznámení, pričom poškodený nemusí byť zároveň oznamovateľom trestného činu. Odporúčame túto povinnosť zaradiť ku všeobecným povinnostiam orgánov činných v trestnom konaní a súdu vymedzených v ustanovení § 49 Trestného poriadku. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	A		
GPSR	40. K čl. III bod 15
Navrhujeme vypustiť novelizačný bod, prípadne preformulovať navrhované ustanovenie tak, aby bolo aplikovateľné iba v špecifických prípadoch. Definícia obzvlášť zraniteľnej obete je široká a vo väčšine prípadov nemá žiaden praktický význam zabraňovať kontaktu poškodeného s obžalovaným. Je žiaduce, aby predseda senátu mohol sám zvážiť špecifiká konkrétnej trestnej veci a požiadavky poškodeného a rozhodnúť o spôsobe výsluchu svedka, a to za zachovania práva obžalovaného na kontradiktórny súdny proces. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	ČA	Znenie bolo primerane upravené; rozpor odstránený.	
GPSR	39. K čl. III body 13 a 14
Navrhujeme vypustiť oba novelizačné body. Navrhované znenie výrazným spôsobom znemožňuje realizáciu dohôd o vine a treste medzi obvineným a prokurátorom. Poškodený má právo uplatniť si v trestnom konaní nárok na náhradu škody, avšak konania o dohode o vine a treste sa spravidla nezúčastňuje. Prokurátor nemôže nútiť obvineného, aby priznal nárok poškodeného v celej výške, ak nezodpovedá výsledkom vyšetrovania vo vzťahu k vzniknutej škode a ani nemôže nútiť poškodeného, aby sa tohto konania zúčastnil. Výrok o povinnosti nahradiť spôsobenú škodu je však vždy súčasťou dohody uzavretej medzi obvineným a prokurátorom, a teda ani v tomto konaní nie je opomínané právo poškodeného na náhradu škody. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	ČA	Znenie primerane upravené na základe výsledkov rozporového konania, ktoré sa uskutočnilo 9.8.2017; rozpor odstránený.	
GPSR	16. K čl. I § 7 ods. 1
Navrhujeme vypustiť slová „a právne zastupovanie obete“. Trestný poriadok dostatočným spôsobom upravuje právne zastupovanie obete v trestnom konaní, a to prostredníctvom splnomocnenca poškodeného alebo opatrovníka. Je nad rámec aktuálnej právnej úpravy, aby subjekty poskytujúce pomoc obetiam zastupovali obeť v trestnom konaní. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	ČA	Rozporové konanie uskutočnené dňa 9.8.2017, pričom došlo k odstráneniu rozporu.	
GPSR	34. K čl. III bod 8
Navrhujeme za slová „osobitného predpisu“ vložiť čiarku. Ide o gramatickú úpravu textu. 	O	N	Trestný poriadok ako zákon kódexového typu neobsahuje poznámkový aparát, preto pripomienke nemožno vyhovieť. Z kontextu normatívneho textu možno bez ďalších pochybností dovodiť, že sa má namysli zákon v čl. I.	
GPSR	19. K čl. I § 9
Navrhujeme za slová „právo na finančné odškodnenie“ zaviesť legislatívnu skratku „(ďalej len „odškodnenie“)“. Vzhľadom k tomu, že ustanovenie vymedzuje právo na finančné odškodnenie, ktoré právna úprava v ďalšom texte označuje len ako odškodnenie, žiada sa zaviesť príslušnú legislatívnu skratku. 	O	A		
GPSR	35. K čl. III bod 9
Navrhujeme za slová podľa osobitného predpisu vložiť slová „s výnimkou dieťaťa,“. Výsluch osoby mladšej ako 18 rokov sa realizuje podľa § 135 Trestného poriadku. Zároveň navrhujeme vypustiť tretiu vetu a celý odsek 5. Podmienka, aby výsluch obzvlášť zraniteľnej obete viedla osoba rovnakého pohlavia je opodstatnená iba v prípadoch, v ktorých je spáchanie trestného činu viazané na pohlavie obete, ani to však nemusí platiť vždy (napríklad sexuálne zneužívanie chlapca dospelým mužom). Zároveň navrhujeme vypustiť z odseku 4 poslednú vetu. Návrh zákona ani dôvodová správa nedefinujú, čo sa rozumie pod pojmom „odborná príprava“. V dôvodovej správe sa predpokladá, že ide o psychológa alebo pedagóga. Obligatórnosť prítomnosti takejto osoby na výsluchu v nočných hodinách alebo v dňoch pracovného pokoja alebo pracovného voľna môže zmariť realizáciu takéhoto úkonu. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	ČA	Rozporové konanie uskutočnené dňa 9.8.2017, pričom došlo k odstráneniu rozporu.	
GPSR	7. K čl. I § 2 písm. c) šiesty bod
Navrhujeme za slovo „riziku“ vložiť slová „druhotnej a“. Ide o spresnenie transpozície bodu 55 preambuly smernice.	O	N	Druhotná viktimizácia nie je spôsobovaná páchateľom trestného činu, ale štátnymi orgánmi, z uvedeného dôvodu je navrhované doplnenie nenáležité.	
GPSR	4. K čl. I § 2 písm. b) druhý bod
Navrhujeme za slovo „žila“ vložiť slová „v čase smrti“. Je žiaduce spresniť dobu spolužitia obete so zomretou priamou obeťou trestného činu.	O	A		
GPSR	27. K čl. I § 37
Navrhujeme zakotviť povinnosť Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky pravidelne aktualizovať pri každej zmene register subjektov poskytujúcich pomoc obetiam. Ide o skutočnosť nevyhnutnú pre poskytovanie pravdivých a aplikovateľných informácií obeti od subjektov, ktoré jej ich poskytujú. 	O	N	Predkladateľ má za to, že pod pojmom "viesť register" je subsumovaná aj požiadavka na aktualizáciu údajov. Navrhované doplnenie preto nie je potrebné. 	
GPSR	2. K názvu zákona
Názov právneho predpisu nezodpovedá plne predmetu jeho úpravy. Navrhujeme zmeniť jeho názov na „Zákon o obetiach trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“.	O	A		
GPSR	20. K čl. I § 11 ods. 3
Úvod vety navrhujeme preformulovať nasledovne: „Obeť trestného činu sexuálneho zneužívania nemá nárok na odškodnenie (...).“. Ide o legislatívno-technickú úpravu textu.	O	A		
GPSR	14. K čl. I § 4 – všeobecne
Vzhľadom na praktické skúsenosti orgánov činných v trestnom konaní pri prijímaní trestných oznámení od poškodených osôb navrhujeme upraviť poskytovanie informácií komplexným spôsobom. Zároveň navrhujeme, aby rozsah práva na informácie sa odvíjal od osobitných potrieb a osobných pomerov obete a od druhu alebo povahy trestného činu (čl. 5 ods. 1 smernice a aktuálne znenie ustanovenia § 49 ods. 3 Trestného poriadku). Je neefektívne, aby bola obeť napríklad majetkového trestného činu povinne informovaná o jej práve o prístupe k zdravotnej starostlivosti, či o podmienkach prijatia osobitných ochranných opatreniach v prípade hrozby nebezpečenstva ohrozenia života alebo zdravia napríklad o možnosti krízového ubytovania alebo psychologickej pomoci. Nie je vôbec žiaduce poskytovať každej obeti celý diapazón informácií, ktoré vzhľadom k povahe trestného činu vôbec nepotrebuje. V opačnom prípade existuje nebezpečenstvo, že všetkým obetiam (poškodeným fyzickým osobám) budú poskytované informácie v rovnakej šírke a rovnako podrobne. Osobitne sa to týka domnelých obetí trestných činov. Takýmto scholastickým uplatňovaním práva na informácie môže dôjsť i k narušeniu samotného účelu trestného konania. Taktiež nepovažujeme za efektívne, aby prokurátor a policajt poskytol obeti informácie v navrhovanom rozsahu. Postačí, aby boli obeti poskytnuté z ich strany iba základné informácie o druhoch pomoci, ktoré sa netýkajú priamo trestného konania. Podrobná informácia obeti by mala byť poskytnutá subjektmi poskytujúcimi pomoc obetiam, čo predpokladá aj ustanovenie § 5 ods. 2 písm. b) návrhu zákona. Opakované informovanie obete o tých istých právach rôznymi subjektmi je zbytočné. Rovnako nie je v možnostiach prokurátora alebo policajta poskytnúť obeti informáciu o subjektoch poskytujúcich pomoc obetiam, môže byť poskytnutá len informácia o kontakte na tieto subjekty. V opačnom prípade prijatie trestného oznámenia prokurátorom sa odkloní od účelu, ktorý majú orgány činné v trestnom konaní sledovať a dosiahnuť. Zároveň vo všetkých odsekoch navrhujeme slová „pri prvom kontakte“ nahradiť slovami „od prvého kontaktu“ (čl. 4 ods. 1 smernice). Často obeť nie je spôsobilá vnímať napríklad pre rozrušenie spôsobeným trestným činom pri prvom kontakte všetky informácie poskytované orgánom činným v trestnom konaní. Navrhujeme zadefinovať pojem policajt pre účely tohto zákona v ustanovení § 2. V opačnom prípade navrhujeme vypustiť slová „príslušník Policajného zboru“ pre totožnosť ich obsahu. Naopak je nevyhnutné rozlišovať medzi policajtom ako orgánom činným v trestnom konaní a policajtom všeobecne. Cieľom návrhu zákona v tejto časti by malo byť poskytnúť obeti základné informácie už pri prvom kontakte s ňou. Prvým policajtom, ktorý s obeťou prichádza do kontaktu, nemusí byť nevyhnutne policajt, ktorý je orgánom činným v trestnom konaní. Práve naopak, väčšinou ide o policajtov vykonávajúcich služobnú činnosť na stálej službe alebo o členov hliadky. V prípade, že policajt príde do kontaktu s obeťou vtedy, keď už obeť podáva trestné oznámenie, je povinný poskytnúť jej informácie o jej právach a povinnostiach podľa Trestného poriadku. V tejto súvislosti predkladáme návrh na úpravu ustanovenia § 4, pokiaľ ide o rozsah informácií, ktoré by mali poskytovať policajti a prokurátori (ostatné ustanovenia týkajúce sa práva na informácie zo strany iných subjektov sme neupravovali). V nami predloženom návrhu sú vypustené tie ustanovenia z pôvodného návrhu § 4 ods. 2, ktoré sú duplicitné s ustanoveniami Trestného poriadku a ako také sú pre obeť relevantné iba v prípade, ak podáva trestné oznámenie (v takom prípade jej ich orgán činný v trestnom konaní poskytne v rámci poučenia podľa Trestného poriadku) – napríklad právo na tlmočenie a preklad, náhradu škody, respektíve trov poškodeného v trestnom konaní, kontaktné údaje na orgán konajúci o trestnom oznámení, podmienky a možnosti uzavretia zmieru a pod. Tieto ustanovenia už sú inkorporované v Trestnom poriadku, a preto nie je potrebné, aby boli duplicitne upravované v osobitnom zákone o obetiach. „§ 4 Poskytovanie informácií obeti (1) Obeť má v zákonom ustanovenom rozsahu právo na prístup k informáciám, ktoré sa týkajú veci, v ktorej je obeťou trestného činu. (2) Informácie sa obeti poskytujú pre ňu zrozumiteľným spôsobom v ústnej forme a písomnej forme, a to pri zohľadnení odôvodnených potrieb obete v závislosti od jej veku, rozumovej a vôľovej vyspelosti, zdravotného stavu vrátane psychického stavu a charakteru trestného činu, ktorého je obeťou. (3) Policajt alebo orgán Policajného zboru je povinný v rozsahu a spôsobom podľa odseku 2 poskytnúť obeti pri prvom kontakte s ňou informácie o a) orgáne, ktorému môže podať oznámenie o skutočnostiach, že bol spáchaný trestný čin (ďalej len „trestné oznámenie“), b) postupoch týkajúcich sa podania trestného oznámenia a konaní po podaní trestného oznámenia, c) jej úlohách, právach a povinnostiach v konaní po podaní trestného oznámenia, d) subjektoch poskytujúcich pomoc obetiam, vrátane kontaktných údajov na tieto subjekty, e) druhoch odbornej pomoci, ktorá jej môže byť poskytnutá podľa tohto zákona, f) podmienkach prijatia osobitných ochranných opatrení v prípade hrozby nebezpečenstva ohrozenia života alebo zdravia alebo značnej škody na majetku, g) prístupe k zdravotnej starostlivosti, h) podmienkach získania prístupu k právnej pomoci, i) opatreniach na ochranu jej záujmov, o ktoré môže požiadať, ak má bydlisko v inom členskom štáte Európskej únie. (4) Ak prijíma trestné oznámenie prokurátor, je povinný obeti v rozsahu a spôsobom podľa odseku 2 poskytnúť informácie podľa odseku 3 písm. d) až g). (5) Policajt alebo prokurátor pri poskytnutí informácií obeti podľa odsekov 2 alebo 3 je povinný poučiť obeť o jej práve na sprostredkovanie kontaktu so subjektom poskytujúcim pomoc obetiam a ak o to obeť požiada, takéto sprostredkovanie kontaktu zabezpečiť.“. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	ČA	Rozporové konanie uskutočnené dňa 9.8.2017, pričom došlo k odstráneniu rozporu.	
HFI	§ 2 písm. c) bod 5
Pripomienka č. 2 V § 2 písm. c) bod 5 navrhujeme vypustiť slová „z dôvodu jej, pohlavia, rodu, sexuálnej orientácie, národnosti, rasovej alebo etnickej príslušnosti, náboženského vyznania“. Odôvodnenie: Podľa štatistík ministerstva spravodlivosti je počet trestných činov spáchaných s osobitným motívom pomerne nízky – menej ako 10 ročne pre kategórie § 140 písm. d) a f) TZ spolu. Jeden z hlavných dôvodov je ten, že je veľmi náročné preukázať subjektívny motív pre spáchanie trestného činu. Navrhovaná formulácia § 2 písm. c) bod 5 odkazom na motív spáchania násilného trestného činu preto zrejme neprispeje k rozšíreniu okruhu obzvlášť zraniteľných obetí trestných činov. Zoznam vymenovaných dôvodov (pohlavia, rodu, sexuálnej orientácie, národnosti, rasovej alebo etnickej príslušnosti, náboženského vyznania) nemá oporu ani v smernici, ani v podrobnejšej analýze, ktorá by opodstatňovala práve takýto zoznam. Nie je zrejmé, prečo by práve tieto obete mali požívať vyššie práva, ako iné obete násilných trestných činov. Napríklad nie je zrejmé, že by bolo zvýšené riziko stať sa obeťou násilnej trestnej činnosti pre sexuálnu orientáciu, ani nie je jasné, prečo by osoby pre ich sexuálnu orientáciu mali požívať vyššie práva ako iné obete trestných činov – napríklad právo na bezplatnú špecializovanú odbornú pomoc, alebo práva pri vypočúvaní v trestnom konaní (aby sa výsluch v ďalšom konaní už nemusel opakovať, aby výsluch v prípravnom konaní viedla osoba rovnakého pohlavia, aby výsluchy v prípravnom konaní viedla tá istá osoba, aby sa k výsluchu pribrala osoba, ktorá absolvovala odbornú prípravu a prispela tak k správnemu vedeniu výsluchu) a podobne. Ak má mať ustanovenie § 2 písm. c) bod 5 zmysel, treba ho formulovať všeobecnejšie, aby bolo aplikovateľné na všetky osoby, ktoré sa stali obeťami násilnej trestnej činnosti, prípadne len určitých závažnejších foriem násilnej trestnej činnosti, ktoré by opodstatňovali osobitný prístup k takýmto obetiam.	O	N	Predkladateľ vychádza v tomto prípade z dikcie smernice a vymedzenie obetí trestných činov, ktorým je nutné venovať zvýšenú pozornosť a ochranu.	
HFI	Čl. II
Pripomienka č. 4 Navrhujeme vypustiť Čl. II, (doplnenie § 140 písm. e) Trestného zákona). Odôvodnenie: Dôvodová správa uvádza, že smernica zaväzuje Slovenskú republiku rozšíriť zoznam osobitných motívov o trestné činy z nenávisti kvôli pohlaviu a rodu. Takéto odôvodnenie neobstojí, pretože takáto povinnosť zo smernice nevyplýva. Smernica sa zameriava na ochranu obetí trestných činov, a to najmä formou poskytovania náležitých informácií, podporou a ochranou týchto obetí, či garantovaním možnosti zúčastniť sa na trestnom konaní. Smernica nezaväzuje členské štáty meniť osobitné motívy trestných činov. Problematiku rozširovania osobitných motívov o kategóriu rodu vnímame obzvlášť citlivo kvôli problematickému chápaniu pojmu rod vo význame gender, o čom sme písali viac v predchádzajúcich pripomienkach č. 1 a 3.	Z	ČA	Predkladateľ na základe prerokovania zásadných pripomienky Konferencie biskupov Slovenska uskutočneného dňa 8.8.2017 vypustil z navrhovanej zmeny § 140 Trestného zákona slovo "rod".	
HFI	§ 2 písm. c) bod 5
V § 2 písm. c) bod 5 navrhujeme vypustiť slovo „rodu“. Odôvodnenie: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV (ďalej len „smernica“) opakovane používa pojem „rod“ vo význame „gender“, teda v súvislosti s pohlavím. Sme proti tomu, aby sa do navrhovaného zákona zavádzal pojem „rod“, ktorý by sa vnímal v tomto význame. Slovenská legislatíva pozná pojem rod predovšetkým vo význame pôvodu (spoločenstva potomkov určitých predkov), a takto je tento pojem chápaný aj Ústavou Slovenskej republiky. Je pravda, že niektoré zákony začali tento pojem používať aj v inom význame (gender), ktorý odporuje Ústave SR, a vnáša do právneho poriadku nejednoznačnosť a chaotickosť. Použitie slova „rod“ v kontexte pohlavia je preto nevhodné a je potrebné od neho upustiť. Navyše, preklad slova „gender“ do slovenskej legislatívy slovom „rod“ odporuje pravidlám slovenského pravopisu, ktorý takýto význam slova rod nepozná (porovnaj http://slovniky.korpus.sk/) a je preto nezákonný. Ak sa týmto slovom majú myslieť muži a ženy, slovo „gender“ by sa malo správne prekladať ako „pohlavie“, ktoré je významovo najbližšie. Ak takýto preklad nepostačuje (čo nie je problém tejto smernice), malo by sa použiť iné slovo, napríklad priamo cudzie slovo „gender“, ako to robí zákonodarca v Českej republike (kde platia obdobné pravidlá pravopisu ako na Slovensku). Na účely preberania smernice je dôležité uviesť, že Európska únia nepožaduje od členských štátov, aby do svojho právneho poriadku zaviedli popri diskriminačnom kritériu založenom na „pohlaví“ aj ďalšie diskriminačné kritérium založené na genderi. Jedným z cieľov smernice je chrániť ženy, a z rôznych jazykových verzií smernice (porovnaj napr. českú jazykovú verziu) vyplýva, že táto ochrana je plne zabezpečená odkazom na „pohlavie“, teda bez potreby používania pojmu „gender“. To znamená, že hoci slovenská jazyková verzia smernice uvádza opakovane pojem „rod“ vo význame „gender“, zavedenie tohto pojmu do vnútroštátneho práva nie je potrebné. Vzhľadom na právne a pravopisné problémy s použitím slova „rod“ vo význame gender, ako aj na problém prijateľnej definície takéhoto pojmu (ako ukázala diskusia o Istanbulskom dohovore definícia gender ako sociálneho konštruktu je značne ideologicky problematická), by sa do nového zákona tento pojem nemal vôbec vnášať.	Z	A		
HFI	§ 3 ods. 2
V § 3 ods. 2 navrhujeme vypustiť pojem „rod“. Odôvodnenie: Podobne ako pri našej pripomienke č. 1 aj v tomto prípade považujeme použitie slova rod za problematické. Nie je jasné, v akom zmysle sa tento pojem používa a má interpretovať – či vo význame „gender“ alebo vo význame „pôvodu“, teda spoločenstva potomkov určitých predkov. Sme proti tomu, aby sa do nášho právneho poriadku zavádzal pojem „rod“ vo význame „gender“, alebo aby hrozilo, že sa takto môže v budúcnosti interpretovať. Odporuje to zaužívanému významu tohto pojmu v našej ústave a iných právnych predpisoch, a tiež slovenskému pravopisu. Ako sme už uviedli, implementácia smernice nevyžaduje, aby sme do nášho vnútroštátneho právneho poriadku zavádzali nové diskriminačné kritérium „gender“. Požitie slova „rod“ vo význame „pôvodu“ by sme považovali za akceptovateľné, muselo by však byť zrejmé, že zákonodarca používa pojem rod práve v takomto význame. Za vhodné riešenie by sme považovali použitie zoznamu diskriminačných kritérií verným prepisom čl. 12 ods. 2 Ústavy SR, s explicitným uvedením, že v tomto predpise má zákonodarca na mysli práve takýto význam slova rod.	Z	A		
HRL	§10 ods. 1 
Navrhujeme doplniť okruh osôb, ktoré môžu získať odškodnenie podľa navrhovaného zákona o nasledujúce kategórie osôb: azylant, cudzinec s doplnkovou ochranou, cudzinec s dočasným útočiskom, maloleté dieťa bez sprievodu s udeleným pobytom v SR, obeť obchodovania s ľuďmi - cudzinec a cudzinec s udeleným tolerovaným pobytom podľa §58 ods. 3 zákona o pobyte cudzincov. V prvom rade sa prihovárame o začlenenie osôb, ktoré majú v SR udelený azyl, doplnkovú ochranu alebo dočasné útočisko. Tieto osoby sa z vážnych dôvodov nemôžu vrátiť do svojej krajiny a majú na území SR udelenú medzinárodnú ochranu, preto nie je dôvod na to, aby nemohli získať odškodnenie od štátu v prípade, ak sa im tu v dôsledku násilného trestného činu stane ujma na zdraví. Zároveň, SR pozná niekoľko druhov azylov – azyl podľa §8 písm. a (azyl podľa Dohovoru OSN z r. 1951 o právnom postavení utečencov), podľa §8 písm. b) (tzv. ústavný azyl), azyl podľa §9 (azyl z humanitných dôvodov) a azyl podľa §10 (azyl za účelom zlúčenia rodiny). Doplnková ochrana sa udeľuje podľa §13a a 13b (doplnková ochrana za účelom zlúčenia rodiny). Dočasné útočisko je upravené v §29 a v §31a (za účelom zlúčenia rodiny). Navrhujeme, aby všetky tieto osoby boli zaradené medzi osoby, ktoré môžu požiadať štát o odškodnenie. Ďalej navrhujeme, aby medzi osoby, ktoré môžu požiadať o odškodnenie boli zaradené aj obete obchodovania s ľuďmi - cudzinci. Mechanizmus odškodňovania obetí obchodovania s ľuďmi je tiež jedným z odporúčaní druhej monitorovacej správy GRETA vo vzťahu k SR (bod 140, str. 31: 140. Moreover, given that obtaining of compensation from the offenders is particularly difficult, GRETA considers that the Slovak authorities should set up a State compensation scheme which is accessible to all victims of THB, regardless of their nationality and residence status). Máme za to, že trestný čin obchodovania s ľuďmi je v súčasnosti natoľko medzinárodne previazaný, že nie je možné vylúčiť obete obchodovania s ľuďmi z možnosti získať odškodnenie v prípade, ak sa tento trestný čin vzťahuje aj k Slovensku. Podporne poukazujeme na rozsudok ESĽP Rantsev proti Cypru a Rusku, kde ESĽP skonštatoval, že z čl. 4 Dohovoru členským štátom vyplývajú pozitívne záväzky spočívajúce v ochrane a podpore obetí obchodovania s ľuďmi. V najnovšom rozsudku Chowduri a ostatní proti Grécku (z 30.3.2017) ESĽP skonštatoval, že obchodovanie s ľuďmi zahŕňa aj situáciu nútenej práce a pracovného vykorisťovania a že Grécko porušilo svoje záväzky vyplývajúce z čl. 4(2) Dohovoru (zákaz nútenej práce) aj tým, že neposkytlo ochranu obetiam tohto činu. Preto navrhujeme, aby prístup k odškodneniu mali aj obete nelegálneho zamestnávania podľa §58 ods. 3 zákona č. 404/2011 Z.z. o pobyte cudzincov („Policajný útvar na základe žiadosti orgánu činného v trestnom konaní môže udeliť tolerovaný pobyt štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý bol nelegálne zamestnaný za osobitne vykorisťujúcich pracovných podmienok, alebo nelegálne zamestnanej maloletej osobe, ak je prítomnosť tohto štátneho príslušníka tretej krajiny na území Slovenskej republiky nevyhnutná na účely trestného konania.“). Treba podotknúť, že v takomto prípade sú obeťami osoby, ktoré boli zamestnávané na území SR a prispievali do systému/resp. firmy, ktoré ich zamestnávali resp. vykorisťovali prispievali do systému, nie je preto dôvod, prečo by nemali mať nárok na odškodnenie za spôsobenú ujmu. V tomto prípade ide o TČ podľa § 251a ods. 2 písm. c) TZ. Maloletí bez sprievodu: Prihovárame sa, aby nárok na odškodnenie mali aj deti bez sprievodu, ktoré sa nájdu na území SR a majú tu udelený pobyt (zväčša ide o tolerovaný pobyt podľa § 58 ods. 2 písm. a) zákona 404/2011, neskôr môžu mať aj trvalý pobyt). Tieto deti majú na Slovensku zaručené privilegované postavenie, majú nárok na špeciálnu ochranu, sú hneď po nájdení umiestnení do detského domova, nemôžu byť vyhostené ( s výnimkou, ak by to bolo v ich najlepšom záujme), štát sa musí o nich postarať. Ak by sa takéto dieťa na našom území stalo obeťou násilia (napríklad zo strany prevádzačov, ktorí môžu byť zadržaní spolu s ním a súdení v SR), malo by mať právo požiadať o odškodnenie ( sú známe prípady, kedy tieto deti sú počas cesty prevádzačmi znásilňované, bité a pod., pričom prevádzačom nemusí byť nevyhnutne cudzinec, aj v SR sú to často práve občania SR). Momentálne ide zväčša o deti z Afganistanu, Somálska a pod., čiže tam by tiež neprichádzala do úvahy možnosť dohody o vzájomnosti a okrem toho, nie je ich veľa, takže nepredpokladám záťaž pre štátny rozpočet. Myslíme si, že začlenenie týchto kategórií osôb by nemalo významne zvýšiť výdavky štátneho rozpočtu. Počet azylantov a osôb s doplnkovou ochranou je veľmi nízky, napríklad v r. 2017 k dnešnému dňu (1.8.2018), to bolo len 18 ľudí, ktorým bol udelený azyl a 18 ľudí, ktorým bola poskytnutá doplnková ochrana (http://www.minv.sk/?statistiky-20). Naša organizácia v súčastnosti zastupuje jedinú klientku - azylantku zo Somálska, ktorá je obeťou rasovo motivovaného trestného činu. Vzhľadom na uvedené nepredpokladáme, že by v budúcnosti po prijatí tohto zákona išlo o veľký počet ľudí, ktorí by mali nárok na postup podľa tohto zákona. Chceme tiež podotknúť, že osoby, ktoré majú v SR medzinárodnú ochranu, sa nemôžu vrátiť do svojej domovskej krajiny, oni teda nemajú inú možnosť, kde si uplatniť svoj nárok na odškodnenie, len v SR. To isté platí pre deti bez sprievodu, tých je každoročne zachytených veľmi málo - podľa štatistík ÚHCP, za prvý polrok 2017 bolo u nás zadržaných len 19 takýchto detí a minulý rok za rovnaký čas len 18 (http://www.minv.sk/swift_data/source/policia/hranicna_a_cudzinecka_policia/rocenky/rok_2017/2017-I.polrok-UHCP-SK.pdf). Ani tu nie je predpoklad, že by išlo o veľké počty poškodených. Poukazujeme tiež na to, že ak tu tieto deti ostanú, sú v starostlivosti slovenského detského domova v Medzilaborciach. Aj z pohľadu najlepšieho záujmu dieťaťa nie je dôvod, aby sme im neumožnili prístup k odškodneniu podľa tohto zákona. Rovnaká štatistika ÚHCP ďalej hovorí o tom, že v prvom polroku 2017 bolo identifikovaných 55 obetí obchodovania s ľuďmi, pričom za rovnaký čas 2016 to bolo len 47. Ani tu nepredpokladáme, že by obete obchodovania s ľuďmi výrazne navýšili rozpočet určený na tento zákon. Z pohľadu medzinárodných záväzkov by mali byť zaradené do pôsobnosti zákona. Rovnaké začlenenie navrhujeme aj do §18 (1) navrhovaného zákona. Máme za to, že týchto osôb nie je v SR veľa a ide o špecifické kategórie cudzincov, ktoré buď majú medzinárodnú ochranu, alebo sa má s nimi osobitne zaobchádzať a preto by mali mať aj nárok na pomoc zo strany ministerstva, ak sa stanú obeťami v zahraničí. 	Z	A		
HRL	§ 18 ods. 1
Prihovárame sa začlenenie rovnakých kategórií osôb, ako sme navrhli v pripomienke k § 10 ods. 1 navrhovaného zákona. 	Z	A		
HRL	§18 ods. 1 
Rovnaké kategórie osôb ako v prípade §10 (1) navrhujeme doplniť aj do §18 (1). 	Z		Z dôvodu duplicity sa na pripomienku neprihliada.	
HRL	§10 ods. 1
Toto ustanovenie navrhujeme doplniť o nasledujúce kategórie osôb: azylant, cudzinec s doplnkovou ochranou, cudzinec s dočasným útočiskom, maloleté dieťa bez sprievodu s udeleným pobytom v SR, obeť obchodovania s ľuďmi, cudzinec s udeleným tolerovaným pobytom podľa §58 ods. 3 zákona o pobyte cudzincov. V prvom rade sa prihovárame o začlenenie osôb, ktoré majú v SR udelený azyl, doplnkovú ochranu alebo dočasné útočisko. Tieto osoby sa z vážnych dôvodov nemôžu vrátiť do svojej krajiny a majú na území SR udelenú medzinárodnú ochranu, preto nie je dôvod na to, aby nemohli získať odškodnenie od štátu v prípade, ak sa im tu v dôsledku násilného trestného činu stane ujma na zdraví. Zároveň, SR pozná niekoľko druhov azylov – azyl podľa §8 písm. a (azyl podľa Dohovoru OSN z r. 1951 o právnom postavení utečencov), podľa §8 písm. b) (tzv. ústavný azyl), azyl podľa §9 (azyl z humanitných dôvodov) a azyl podľa §10 (azyl za účelom zlúčenia rodiny). Doplnková ochrana sa udeľuje podľa §13a a 13b (doplnková ochrana za účelom zlúčenia rodiny). Dočasné útočisko je upravené v §29 a v §31a (za účelom zlúčenia rodiny). Navrhujeme, aby všetky tieto osoby boli zaradené medzi osoby, ktoré môžu požiadať štát o odškodnenie. V súčasnosti ministerstvo vnútra eviduje, že v r. 2017 bolo 18 ľuďom udelený azyl a 18 ľuďom poskytnutá doplnková ochrana (k 1.8.2017, http://www.minv.sk/?statistiky-20). My v súčasnosti zastupujeme len jedinú klientku, ktorá by v prípade prijatia našej pripomienky mohla mať nárok na odškodnenie podľa tohto zákona. Preto si myslíme, že táto zmena nebude mať žiadny dopad na výšku financií, ktoré budú určené na vykonanie uvedeného ustanovenia. Ďalej navrhujeme, aby medzi osoby, ktoré môžu požiadať o odškodnenie boli zaradené aj obete obchodovania s ľuďmi bez ohľadu na národnosť a štátnu príslušnosť. Mechanizmus odškodňovania obetí obchodovania s ľuďmi je tiež jedným z odporúčaní druhej monitorovacej správy GRETA vo vzťahu k SR (bod 140, str. 31: 140. Moreover, given that obtaining of compensation from the offenders is particularly difficult, GRETA considers that the Slovak authorities should set up a State compensation scheme which is accessible to all victims of THB, regardless of their nationality and residence status). Máme za to, že trestný čin obchodovania s ľuďmi je v súčasnosti natoľko medzinárodne previazaný, že nie je možné vylúčiť obete obchodovania s ľuďmi z možnosti získať odškodnenie v prípade, ak sa tento trestný čin vzťahuje aj k Slovensku. Podporne poukazujeme na rozsudok ESĽP Rantsev proti Cypru a Rusku, kde ESĽP skonštatoval, že z čl. 4 Dohovoru členským štátom vyplývajú pozitívne záväzky spočívajúce v ochrane a podpore obetí obchodovania s ľuďmi. V najnovšom rozsudku Chowduri a ostatní proti Grécku (z 30.3.2017) ESĽP skonštatoval, že obchodovanie s ľuďmi zahŕňa aj situáciu nútenej práce a pracovného vykorisťovania a že Grécko porušilo svoje záväzky vyplývajúce z čl. 4(2) Dohovoru (zákaz nútenej práce) aj tým, že neposkytlo ochranu obetiam tohto činu. Preto navrhujeme, aby prístup k odškodneniu mali aj obete nelegálneho zamestnávania podľa §58 ods. 3 zákona č. 404/2011 Z.z. o pobyte cudzincov („Policajný útvar na základe žiadosti orgánu činného v trestnom konaní môže udeliť tolerovaný pobyt štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý bol nelegálne zamestnaný za osobitne vykorisťujúcich pracovných podmienok, alebo nelegálne zamestnanej maloletej osobe, ak je prítomnosť tohto štátneho príslušníka tretej krajiny na území Slovenskej republiky nevyhnutná na účely trestného konania.“). Treba podotknúť, že v takomto prípade sú obeťami osoby, ktoré boli zamestnávané na území SR a prispievali do systému/resp. firmy, ktoré ich zamestnávali resp. vykorisťovali prispievali do systému, nie je preto dôvod, prečo by nemali mať nárok na odškodnenie za spôsobenú ujmu. V tomto prípade ide o TČ podľa § 251a ods. 2 písm. c) TZ. Podľa štatistík Úradu hraničnej a cudzineckej polície, za prvý polrok 2017 bolo identifikovaných len 55 obetí obchodovania s ľuďmi, minulý rok za rovnaký čas len 47 (http://www.minv.sk/swift_data/source/policia/hranicna_a_cudzinecka_policia/rocenky/rok_2017/2017-I.polrok-UHCP-SK.pdf). Znova nejde o počet, ktorý by výrazným spôsobom ovplyvnil výšku finančných prostriedkov. Maloletí bez sprievodu: Prihovárame sa, aby nárok na odškodnenie mali aj deti bez sprievodu, ktoré sa nájdu na území SR a majú tu udelený pobyt (zväčša ide o tolerovaný pobyt podľa § 58 ods. 2 písm. a) zákona 404/2011, neskôr môžu mať aj trvalý pobyt). Tieto deti majú na Slovensku zaručené privilegované postavenie, majú nárok na špeciálnu ochranu, sú hneď po nájdení umiestnení do detského domova, nemôžu byť vyhostené ( s výnimkou, ak by to bolo v ich najlepšom záujme), štát sa musí o nich postarať. Ak by sa takéto dieťa na našom území stalo obeťou násilia (napríklad zo strany prevádzačov, ktorí môžu byť zadržaní spolu s ním a súdení v SR), malo by mať právo požiadať o odškodnenie ( sú známe prípady, kedy tieto deti sú počas cesty prevádzačmi znásilňované, bité a pod., pričom prevádzačom nemusí byť nevyhnutne cudzinec, aj v SR sú to často práve občania SR). Momentálne ide zväčša o deti z Afganistanu, Somálska a pod., čiže tam by tiež neprichádzala do úvahy možnosť dohody o vzájomnosti a okrem toho, nie je ich veľa (podľa štatistiky ÚHCP za prvý polrok to je len 19 detí bez sprievodu, ktoré boli zadržané v SR), takže nepredpokladáme záťaž pre štátny rozpočet. Rovnaké začlenenie navrhujeme aj do §18 (1) navrhovaného zákona. Máme za to, že týchto osôb nie je v SR veľa a ide o špecifické kategórie cudzincov, ktoré buď majú medzinárodnú ochranu, alebo sa má s nimi osobitne zaobchádzať a preto by mali mať aj nárok na pomoc zo strany ministerstva, ak sa stanú obeťami v zahraničí. 	Z		Z dôvodu duplicity sa na pripomienku neprihliada.	
Inakosť	§2, písm. c), ods. 5 a § 3 ods. 2
Navrhovaný zákon v §2, písm. c), ods. 5 definuje skupinu obzvlášť zraniteľných obetí "z dôvodu jej, pohlavia, rodu, sexuálnej orientácie, národnosti, rasovej alebo etnickej príslušnosti, náboženského vyznania". Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ uvádza v tejto súvislosti aj kategórie rodový prejav (vyjadrenie) a rodová identita. Navrhujeme ich preto pridať alebo uviesť, že pojem rod zahŕňa aj tieto kategórie. V § 3 ods. sa nachádza zákaz "akejkoľvek diskriminácie založenej na pohlaví, rode, náboženskom vyznaní alebo viere, rase, príslušnosti k národnosti alebo etnickej skupine, zdravotnom stave, veku, sexuálnej orientácii, rodinnom stave, farbe pleti, jazyku, politickom alebo inom zmýšľaní, národnom alebo sociálnom pôvode, majetku alebo inom postavení." V tzv. antidiskriminačnom zákone je v obdobnom ustanovení vysvetlené že pojem pohlavie sa vzťahuje aj na pohlavnú identifikáciu, pod čím chápeme rodovú identitu. Navrhujeme to obdobne ustanoviť tu, ideálne uviesť priamo rodovú identitu, prípadne uviesť, že je zahrnutá pod pojmom rod (v menej ideálnej verzii pod pojem pohlavie). Z navrhnutého textu oboch ustanovení vzniká dojem, že sa netýkajú transrodových osôb, čo je v rozpore so spomínanou Smernicou EÚ a európskym právom ako takým. Práve transrodoví ľudia sú navyše aj podľa výskumov realizovaných na Slovensku obeťami násilných trestných činov spomedzi LGBTI ľudí v najväčšej miere. 	Z	N	Vzhľadom na uplatnené pripomienky v rámci pripomienkového konania predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave. 	
KBS	K čl. II, k § 140 písm. e) Trestného zákona
Navrhujeme vypustiť pojem "rod". Odôvodnenie: Preberaná Smernica 2012/29 neukladá povinnosť členským štátom prevziať povinnosť vo vzťahu k obetiam trestných činov zavedením pojmu „gender“ do vnútroštátnej legislatívy. Pojem „rod“, tak ako ho používa návrh zákona je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky. Poukazujeme na české jazykové vyjadrenie v Smernici 2012/29, ktorá všade správne používa pojem „pohlavie“, a teda v návrhu tohto nového zákona a novele Trestného poriadku by sa mal objaviť iba pojem „pohlavie“. Pojem "rod", tak ako ho používa návrh tohto zákona je v rozpore a) s významom pojmu "rod", ktorý používa Ústava Slovenskej republiky b) s významom vyplývajúcim zo Smernice EÚ, ktorá sa preberá do nášho právneho poriadku, nakoľko táto smernica vyplýva z primárneho práva EÚ - zo Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o fungovaní Európskej únie a tieto žiadny pojem „rod“ vo význame „gender“ nepoznajú c) s § 3 Zákona 400/2015 Z. z. o tvorbe právnych predpisov s korpusom Slovníka Slovenského jazyka, kodifikovanom Jazykovedným ústavnom Ľudovíta štúra Slovenskej republiky Ad a) Ústava Slovenskej republiky používa pojem „rod“ ako aj pojem „pohlavie“, pričom pojem „rod“ nijako neodkazuje na kategóriu „žien a mužov“, keďže žena a muž sú kategórie pohlavia. Ústava SR používa pojem „rod“ v jeho obvyklom lingvistickom význame, ako je uvedené v Slovníku slovenského jazyka, teda s odkazom na predkov a potomkov, na líniu rodu. Takýto význam osobitného motívu trestného činu však nevyplýva z preberanej smernice, preto je potrebné v novom zákone a odkazovanom Trestnom zákone zaviesť iba pojem „pohlavie“. Ad b) Primárne právo Európskej únie je základom pre všetky predpisy sekundárneho práva, teda aj pre Smernice, a teda preklad smerníc do jednotlivých jazykov nemôže byť v rozpore s obsahom a významom pojmov, ktoré používa primárne právo EÚ. Zmluva o Európskej únii a Zmluva o fungovaní Európskej únie ako pramene primárneho práva, v kvalite medzinárodnej zmluvy, poznajú pojem pohlavie, v anglickom znení „sex“. Slovenské znenie preberanej Smernice bezdôvodne/neodôvodnene používa pojem „rod. Poukazujeme na české znenie Smernice, ktorá pre anglický pojem „gender“, používa pojem „pohlavie“, nakoľko toto je pravým obsahovým významom a účelom smernice, ktorý musí byť v súlade s primárnym právom EÚ. Vnútroštátny zákonodarca sa nesmie odvolávať na zjavne chybný (i keď dlhodobo) preklad pojmu „gender“ do slovenského jazyka, ktorý je spôsobený iba neznalosťou právnych významov zo strany slovenských prekladateľov a právnikov-lingvistov na príslušnom oddelení, ako aj smerom prekladov – teda použitých zdrojových jazykov pri preklade do slovenčiny. Poukazujeme na to, že napr. nemčina, chorvátčina, čeština, slovinčina, poľština prekladajú anglický pojem „gender“ ako pohlavie, „gender identity“ ako pohlavná identita, teda tak, ako to vyplýva z obsahu a významu primárneho práva EÚ. Poukazujeme na to, že pojem „rod“, tak ako ho chce zaviesť nový zákon a novela Trestného zákona, spôsobuje ďalšiu protiústavnosť v právnom systéme Slovenskej republiky, ako aj samotný nesúlad s obsahom a účelom preberanej smernice a jej podklade v primárnom práve EÚ. Poukazujeme na ustálenú judikatúru Súdneho dvora EÚ, ktorá potvrdzuje princíp, že žiadna jazyková verzia predpisu nemá prednosť pred inou jazykovou verziou, všetky oficiálne jazyky EÚ majú rovnoprávne postavenie. Dokonca ani väčšinová prevaha jedného významu prekladu neodôvodňuje správnosť použitia (Princíp stanovený Súdnym dvorom EÚ vo veci CILFIT C-283/81, podľa ktorého výklad ustanovenia práva EÚ vyžaduje porovnanie rôznych jazykových verzií; rovnako pri výklade existuje zákaz izolácie jednej jazykovej verzie, (vec Stauder 29/69); súd musí pri pochybnostiach vykladať predpis v závislosti od všeobecnej systematiky a účelu právneho predpisu - prípad Bouchereau 30/77). Teda, je to samotný účel a systematika, ako aj základný princíp súladu sekundárneho práva s primárnym právom EÚ musí prevážiť pri transpozícii smernice do vnútroštátneho právneho poriadku. Primárne právo EÚ operuje s pojmom pohlavia, a preto samotným účelom akéhokoľvek sekundárneho práva nemôže byť zavedenie takého významu pojmu, ktorý by išiel nad rámec práv a povinností uvedených v primárnom práve EÚ. Samotný text preberanej smernice rovnako používa pojem pohlavie, ako je jasne vidieť nielen z českého znenia. Pre chybné prebratie obsahu smernice nemôže byť dôvodom argument, že niektoré sekundárne právo v niektorých (nie všetkých) jazykových verziách používa nekorektné právne pojmy, ktoré nie sú obsahovo v súlade s primárnym právom EÚ, resp. vnášajú jazykovú neprehľadnosť a nejednotnosť do právneho systému. Ad c) Pojem „ROD“ (Krátky slovník slovenského jazyka z r. 2003 – kodifikačná príručka.; http://slovniky.korpus.sk/) Rod: rod -u m. 1. rad, spoločenstvo potomkov pochádzajúcich z jedných prarodičov, pokolenie: starý r., šľachtický r. 2. odb. zákl. jednotka v prvotnom polit.-ekon. systéme 3. zool., bot. systematická jednotka zahŕňajúca najbližšie príbuzné druhy živočíchov al. rastlín 4. pôvod (význ. 2): bola zemianskeho r-u; je r-om Slovák 5. narodenie, zrod: je nadaný od r-u 6. lingv.: (gram.) r. gram. kategória vyjadrujúca príslušnosť podst. m. do jednej z troch zákl. skupín: mužský, ženský, stredný r.; slovesný r. gram. kategória vyjadrujúca vzťah slovesného deja k jeho východisku a k podmetu; rodový príd. k 1 – 3, 6: r-é tradície, r-é zriadenie; r-é znaky; r-é prípony (Krátky slovník slovenského jazyka z r. 2003 – kodifikačná príručka.; http://slovniky.korpus.sk/) Pojem „POHLAVIE“ Krátky slovník slovenského jazyka z r. 2003 – kodifikačná príručka.; http://slovniky.korpus.sk/) pohlavie -ia s. 1. súbor znakov odlišujúcich ženské (samičie) jedince od mužských (samčích): novorodenec mužského p-ia 2. súhrn ženských al. mužských jedincov: počtom prevládlo ženské p.; hovor.: nežné p. ženy; silné p. muži 3. (vonkajšie) pohlavné ústrojenstvo; pohlavný príd.: p-á výchova, p-é orgány; p. styk súlož; pohlavne prísl.: p. dospelý; pohlavnosť -i ž. fyz. vzťahy medzi pohlaviami, pohlavný život; pohlavný pud, sexuálnosť, sexualita Podľa §3 Zákona 400/2015 Z. z. o tvorbe právnych predpisov sa pri tvorbe právneho predpisu používa štátny jazyk v kodifikovanej podobe, najmä z hľadiska jazykovej, štylistickej a významovej správnosti. Právny predpis musí byť terminologicky správny, presný a všeobecne zrozumiteľný. Používajú sa len správne a ustálené právne pojmy. Právny predpis musí byť terminologicky jednotný. Na označenie rovnakých právnych inštitútov sa používajú rovnaké právne pojmy v rovnakom význame. Pri preberaní a vykonávaní právne záväzných aktov Európskej únie sa používajú ustálené právne pojmy, ktoré zodpovedajú účelu a obsahu sledovanému preberaným a vykonávaným právne záväzným aktom Európskej únie. Vzhľadom na citované znenie § 3 zdôrazňujeme „pri preberaní a vykonávaní právne záväzných aktov Európskej únie sa používajú ustálené právne pojmy, ktoré zodpovedajú účelu a obsahu sledovanému preberaným a vykonávaným právne záväzným aktom Európskej únie“. Teda, zavedenie pojmu „rod“ v slovenskom obvyklom význame a ústavnom význame línie predkov a potomkov nie je účelom preberanej smernice. Účelom preberanej smernice nie je ani zavedenie sociálneho konštruktu „gender“, ale pomoc obetiam násilia založeného na pohlaví, preto je potrebné zaviesť do novej legislatívy iba pojem „pohlavie“. Ak chce zákonodarca do právneho poriadku definovať nové pojmy s novým obsahom, musí tak vykonať terminologicky presne a jasne, a to až vtedy, ak bude mať na takúto zmenu väčšinový súhlas. Poukazujeme inšpiratívne na český právny poriadok, ktorý pre nové kategórie zavádza pojem „gender“, (avšak nie pri tejto konkrétnej preberanej smernici) a to z dôvodu jasnej a presnej odlíšiteľnosti obsahu konceptov. Je neprípustné akceptovať, že v súčasnosti panuje v systéme slovenského právneho poriadku právny chaos a nejednoznačnosť, ktorú zaviedlo obsahovo nekorektné a jazykovo nekodifikované používanie pojmu „rod“ v niektorých právnych predpisoch, zatiaľ čo v iných právnych predpisoch sa pojem „rod“ používa tak, ako ho obsahovo mal na mysli ústavodarca pri príprave Ústavy Slovenskej republiky a tak, ako je tomu v súčasnej verzii kodifikovaného slovenského jazyka. Žiaľ, v súčasnom právnom poriadku je niekoľko protiústavných zákonov, ktoré priamo odporujú ústave a zákonu o tvorbe právnych predpisov, tým, že zavádzajú pre rôzne kategórie ten istý pojem. V záujme zachovania právnej istoty by mal zákonodarca obmedziť ďalšie zavádzanie protiústavného významu pojmu, ba práve sa usilovať napraviť tento stav. Je neakceptovateľné, ak sa zákonodarca, ktorý by mal dbať na konzistentnosť a vnútornú nerozpornosť právneho systému, uchýli k pseudo-argumentu, že veď sa pojem „rod“ vo význame sociálneho konštruktu „gender“ už masovo používa, aj v slovenskom jazyku, aj zo strany štátnych orgánov a aj v (niektorých chybných prekladoch) sekundárneho práva EÚ (nie v primárnom). V práve platí princíp, že z nepráva nemôže vzniknúť právo, a teda analogicky z chyby a chybného používania pojmu, ktorý odporuje jednak korpusu Slovenského jazyka a jednak Ústave Slovenskej republiky, nemôže vzniknúť nový jazykový a právny obsah ako ani žiadny právny dôsledok. Uvedené analogicky platí aj pre sekundárne právo EÚ. Sekundárne právo EÚ nesmie zakladať viac povinností pre členské štáty, ak je to v rozpore s primárnym právom EÚ. Ak teda niektoré jazykové verzie sekundárneho práva EÚ používajú pre pojmy pohlavia (kategórie žien a mužov) anglický koncept „gender“ (k tomu pozri posun v korpuse anglického jazyka od biologického „sex“ k sociálnemu významu „gender“), z tohto nevzniká žiadny právny úzus v zmene obsahu či významu samotného konceptu. Ak niektoré členské štáty chcú zavádzať nové právne pojmy do svojich právnych poriadkov, (ako napríklad Česká republika má právne odlíšené pojmy pohlavie, rod (pôvod), gender), a neodporuje to ich ústavným princípom, môže si takéto pojmy zavádzať, ale jasne právne oddeliteľné. V Slovenskej republike neexistuje žiadny konsenzus, aby sa zavádzal do právneho poriadku nový pojem „gender“ alebo aby sa vytváral dvojitý obsah pre pojem „rod“, pretože na toto nie je zhoda v kvantite väčšiny. Ak sa do niektorých právnych noriem dostal pojem „rod“ na základe lobistickej činnosti niektorých subjektov, nevznikol tým žiadny právny dôsledok či povinnosť pre zákonodarcu rozširovať tento lingvisticky obsahovo nesprávne používaný pojem do iných právnych predpisov. Žiadnym „množstevným“ tlakom, v zmysle „čím viac chybných zákonov, tým rýchlejšie sa zmení obsah právneho pojmu“, totiž k takejto zmene nedôjde, a to z dôvodu, že odporuje na vnútroštátnej úrovni Ústave Slovenskej republiky, na úrovni EÚ odporuje primárnemu právu EÚ. Rovnako na úrovni medzinárodného práva žiadny právny záväzok pre štáty pre nový pojem „gender“ v zmysle sociálneho konštruktu neexistuje. Ak sa niektoré štáty v medzinárodnom priestore hlásia k zavedeniu nového sociálneho konštruktu „gender“, tak je to ich právo, ale z tejto ich činnosti nevzniká žiadna povinnosť ďalším štátom, aby takúto prax iných štátov akceptovali. Ak si niektorá časť spoločnosti zamieňa sociologické aspekty či pojmy iných disciplín s obsahom právnych povinností a s obsahom právnych pojmov, je to dôsledok hrubej neznalosti fungovania, účelu a zmyslu práva. Ak však takýmto právne neodborným spôsobom postupuje aj zákonodarca, neostáva nič iné, len podrobiť jeho činnosť kontrole.	Z	A		
KBS	k § 2 písm. c), bod 5 zákona o ochrane a podpore obetí trestných činov
Navrhujeme vypustiť pojem "rod". Odôvodnenie: Preberaná Smernica 2012/29 neukladá povinnosť členským štátom prevziať povinnosť vo vzťahu k obetiam trestných činov zavedením pojmu „gender“ do vnútroštátnej legislatívy. Pojem „rod“, tak ako ho používa návrh zákona je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky. Poukazujeme na české jazykové vyjadrenie v Smernici 2012/29, ktorá všade správne používa pojem „pohlavie“, a teda v návrhu tohto nového zákona a novele Trestného poriadku by sa mal objaviť iba pojem „pohlavie“. Pojem "rod", tak ako ho používa návrh tohto zákona je v rozpore a) s významom pojmu "rod", ktorý používa Ústava Slovenskej republiky b) s významom vyplývajúcim zo Smernice EÚ, ktorá sa preberá do nášho právneho poriadku, nakoľko táto smernica vyplýva z primárneho práva EÚ - zo Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o fungovaní Európskej únie a tieto žiadny pojem „rod“ vo význame „gender“ nepoznajú c) s § 3 Zákona 400/2015 Z. z. o tvorbe právnych predpisov s korpusom Slovníka Slovenského jazyka, kodifikovanom Jazykovedným ústavnom Ľudovíta štúra Slovenskej republiky Ad a) Ústava Slovenskej republiky používa pojem „rod“ ako aj pojem „pohlavie“, pričom pojem „rod“ nijako neodkazuje na kategóriu „žien a mužov“, keďže žena a muž sú kategórie pohlavia. Ústava SR používa pojem „rod“ v jeho obvyklom lingvistickom význame, ako je uvedené v Slovníku slovenského jazyka, teda s odkazom na predkov a potomkov, na líniu rodu. Takýto význam osobitného motívu trestného činu však nevyplýva z preberanej smernice, preto je potrebné v novom zákone a odkazovanom Trestnom zákone zaviesť iba pojem „pohlavie“. Ad b) Primárne právo Európskej únie je základom pre všetky predpisy sekundárneho práva, teda aj pre Smernice, a teda preklad smerníc do jednotlivých jazykov nemôže byť v rozpore s obsahom a významom pojmov, ktoré používa primárne právo EÚ. Zmluva o Európskej únii a Zmluva o fungovaní Európskej únie ako pramene primárneho práva, v kvalite medzinárodnej zmluvy, poznajú pojem pohlavie, v anglickom znení „sex“. Slovenské znenie preberanej Smernice bezdôvodne/neodôvodnene používa pojem „rod. Poukazujeme na české znenie Smernice, ktorá pre anglický pojem „gender“, používa pojem „pohlavie“, nakoľko toto je pravým obsahovým významom a účelom smernice, ktorý musí byť v súlade s primárnym právom EÚ. Vnútroštátny zákonodarca sa nesmie odvolávať na zjavne chybný (i keď dlhodobo) preklad pojmu „gender“ do slovenského jazyka, ktorý je spôsobený iba neznalosťou právnych významov zo strany slovenských prekladateľov a právnikov-lingvistov na príslušnom oddelení, ako aj smerom prekladov – teda použitých zdrojových jazykov pri preklade do slovenčiny. Poukazujeme na to, že napr. nemčina, chorvátčina, čeština, slovinčina, poľština prekladajú anglický pojem „gender“ ako pohlavie, „gender identity“ ako pohlavná identita, teda tak, ako to vyplýva z obsahu a významu primárneho práva EÚ. Poukazujeme na to, že pojem „rod“, tak ako ho chce zaviesť nový zákon a novela Trestného zákona, spôsobuje ďalšiu protiústavnosť v právnom systéme Slovenskej republiky, ako aj samotný nesúlad s obsahom a účelom preberanej smernice a jej podklade v primárnom práve EÚ. Poukazujeme na ustálenú judikatúru Súdneho dvora EÚ, ktorá potvrdzuje princíp, že žiadna jazyková verzia predpisu nemá prednosť pred inou jazykovou verziou, všetky oficiálne jazyky EÚ majú rovnoprávne postavenie. Dokonca ani väčšinová prevaha jedného významu prekladu neodôvodňuje správnosť použitia (Princíp stanovený Súdnym dvorom EÚ vo veci CILFIT C-283/81, podľa ktorého výklad ustanovenia práva EÚ vyžaduje porovnanie rôznych jazykových verzií; rovnako pri výklade existuje zákaz izolácie jednej jazykovej verzie, (vec Stauder 29/69); súd musí pri pochybnostiach vykladať predpis v závislosti od všeobecnej systematiky a účelu právneho predpisu - prípad Bouchereau 30/77). Teda, je to samotný účel a systematika, ako aj základný princíp súladu sekundárneho práva s primárnym právom EÚ musí prevážiť pri transpozícii smernice do vnútroštátneho právneho poriadku. Primárne právo EÚ operuje s pojmom pohlavia, a preto samotným účelom akéhokoľvek sekundárneho práva nemôže byť zavedenie takého významu pojmu, ktorý by išiel nad rámec práv a povinností uvedených v primárnom práve EÚ. Samotný text preberanej smernice rovnako používa pojem pohlavie, ako je jasne vidieť nielen z českého znenia. Pre chybné prebratie obsahu smernice nemôže byť dôvodom argument, že niektoré sekundárne právo v niektorých (nie všetkých) jazykových verziách používa nekorektné právne pojmy, ktoré nie sú obsahovo v súlade s primárnym právom EÚ, resp. vnášajú jazykovú neprehľadnosť a nejednotnosť do právneho systému. Ad c) Pojem „ROD“ (Krátky slovník slovenského jazyka z r. 2003 – kodifikačná príručka.; http://slovniky.korpus.sk/) Rod: rod -u m. 1. rad, spoločenstvo potomkov pochádzajúcich z jedných prarodičov, pokolenie: starý r., šľachtický r. 2. odb. zákl. jednotka v prvotnom polit.-ekon. systéme 3. zool., bot. systematická jednotka zahŕňajúca najbližšie príbuzné druhy živočíchov al. rastlín 4. pôvod (význ. 2): bola zemianskeho r-u; je r-om Slovák 5. narodenie, zrod: je nadaný od r-u 6. lingv.: (gram.) r. gram. kategória vyjadrujúca príslušnosť podst. m. do jednej z troch zákl. skupín: mužský, ženský, stredný r.; slovesný r. gram. kategória vyjadrujúca vzťah slovesného deja k jeho východisku a k podmetu; rodový príd. k 1 – 3, 6: r-é tradície, r-é zriadenie; r-é znaky; r-é prípony (Krátky slovník slovenského jazyka z r. 2003 – kodifikačná príručka.; http://slovniky.korpus.sk/) Pojem „POHLAVIE“ Krátky slovník slovenského jazyka z r. 2003 – kodifikačná príručka.; http://slovniky.korpus.sk/) pohlavie -ia s. 1. súbor znakov odlišujúcich ženské (samičie) jedince od mužských (samčích): novorodenec mužského p-ia 2. súhrn ženských al. mužských jedincov: počtom prevládlo ženské p.; hovor.: nežné p. ženy; silné p. muži 3. (vonkajšie) pohlavné ústrojenstvo; pohlavný príd.: p-á výchova, p-é orgány; p. styk súlož; pohlavne prísl.: p. dospelý; pohlavnosť -i ž. fyz. vzťahy medzi pohlaviami, pohlavný život; pohlavný pud, sexuálnosť, sexualita Podľa §3 Zákona 400/2015 Z. z. o tvorbe právnych predpisov sa pri tvorbe právneho predpisu používa štátny jazyk v kodifikovanej podobe, najmä z hľadiska jazykovej, štylistickej a významovej správnosti. Právny predpis musí byť terminologicky správny, presný a všeobecne zrozumiteľný. Používajú sa len správne a ustálené právne pojmy. Právny predpis musí byť terminologicky jednotný. Na označenie rovnakých právnych inštitútov sa používajú rovnaké právne pojmy v rovnakom význame. Pri preberaní a vykonávaní právne záväzných aktov Európskej únie sa používajú ustálené právne pojmy, ktoré zodpovedajú účelu a obsahu sledovanému preberaným a vykonávaným právne záväzným aktom Európskej únie. Vzhľadom na citované znenie § 3 zdôrazňujeme „pri preberaní a vykonávaní právne záväzných aktov Európskej únie sa používajú ustálené právne pojmy, ktoré zodpovedajú účelu a obsahu sledovanému preberaným a vykonávaným právne záväzným aktom Európskej únie“. Teda, zavedenie pojmu „rod“ v slovenskom obvyklom význame a ústavnom význame línie predkov a potomkov nie je účelom preberanej smernice. Účelom preberanej smernice nie je ani zavedenie sociálneho konštruktu „gender“, ale pomoc obetiam násilia založeného na pohlaví, preto je potrebné zaviesť do novej legislatívy iba pojem „pohlavie“. Ak chce zákonodarca do právneho poriadku definovať nové pojmy s novým obsahom, musí tak vykonať terminologicky presne a jasne, a to až vtedy, ak bude mať na takúto zmenu väčšinový súhlas. Poukazujeme inšpiratívne na český právny poriadok, ktorý pre nové kategórie zavádza pojem „gender“, (avšak nie pri tejto konkrétnej preberanej smernici) a to z dôvodu jasnej a presnej odlíšiteľnosti obsahu konceptov. Je neprípustné akceptovať, že v súčasnosti panuje v systéme slovenského právneho poriadku právny chaos a nejednoznačnosť, ktorú zaviedlo obsahovo nekorektné a jazykovo nekodifikované používanie pojmu „rod“ v niektorých právnych predpisoch, zatiaľ čo v iných právnych predpisoch sa pojem „rod“ používa tak, ako ho obsahovo mal na mysli ústavodarca pri príprave Ústavy Slovenskej republiky a tak, ako je tomu v súčasnej verzii kodifikovaného slovenského jazyka. Žiaľ, v súčasnom právnom poriadku je niekoľko protiústavných zákonov, ktoré priamo odporujú ústave a zákonu o tvorbe právnych predpisov, tým, že zavádzajú pre rôzne kategórie ten istý pojem. V záujme zachovania právnej istoty by mal zákonodarca obmedziť ďalšie zavádzanie protiústavného významu pojmu, ba práve sa usilovať napraviť tento stav. Je neakceptovateľné, ak sa zákonodarca, ktorý by mal dbať na konzistentnosť a vnútornú nerozpornosť právneho systému, uchýli k pseudo-argumentu, že veď sa pojem „rod“ vo význame sociálneho konštruktu „gender“ už masovo používa, aj v slovenskom jazyku, aj zo strany štátnych orgánov a aj v (niektorých chybných prekladoch) sekundárneho práva EÚ (nie v primárnom). V práve platí princíp, že z nepráva nemôže vzniknúť právo, a teda analogicky z chyby a chybného používania pojmu, ktorý odporuje jednak korpusu Slovenského jazyka a jednak Ústave Slovenskej republiky, nemôže vzniknúť nový jazykový a právny obsah ako ani žiadny právny dôsledok. Uvedené analogicky platí aj pre sekundárne právo EÚ. Sekundárne právo EÚ nesmie zakladať viac povinností pre členské štáty, ak je to v rozpore s primárnym právom EÚ. Ak teda niektoré jazykové verzie sekundárneho práva EÚ používajú pre pojmy pohlavia (kategórie žien a mužov) anglický koncept „gender“ (k tomu pozri posun v korpuse anglického jazyka od biologického „sex“ k sociálnemu významu „gender“), z tohto nevzniká žiadny právny úzus v zmene obsahu či významu samotného konceptu. Ak niektoré členské štáty chcú zavádzať nové právne pojmy do svojich právnych poriadkov, (ako napríklad Česká republika má právne odlíšené pojmy pohlavie, rod (pôvod), gender), a neodporuje to ich ústavným princípom, môže si takéto pojmy zavádzať, ale jasne právne oddeliteľné. V Slovenskej republike neexistuje žiadny konsenzus, aby sa zavádzal do právneho poriadku nový pojem „gender“ alebo aby sa vytváral dvojitý obsah pre pojem „rod“, pretože na toto nie je zhoda v kvantite väčšiny. Ak sa do niektorých právnych noriem dostal pojem „rod“ na základe lobistickej činnosti niektorých subjektov, nevznikol tým žiadny právny dôsledok či povinnosť pre zákonodarcu rozširovať tento lingvisticky obsahovo nesprávne používaný pojem do iných právnych predpisov. Žiadnym „množstevným“ tlakom, v zmysle „čím viac chybných zákonov, tým rýchlejšie sa zmení obsah právneho pojmu“, totiž k takejto zmene nedôjde, a to z dôvodu, že odporuje na vnútroštátnej úrovni Ústave Slovenskej republiky, na úrovni EÚ odporuje primárnemu právu EÚ. Rovnako na úrovni medzinárodného práva žiadny právny záväzok pre štáty pre nový pojem „gender“ v zmysle sociálneho konštruktu neexistuje. Ak sa niektoré štáty v medzinárodnom priestore hlásia k zavedeniu nového sociálneho konštruktu „gender“, tak je to ich právo, ale z tejto ich činnosti nevzniká žiadna povinnosť ďalším štátom, aby takúto prax iných štátov akceptovali. Ak si niektorá časť spoločnosti zamieňa sociologické aspekty či pojmy iných disciplín s obsahom právnych povinností a s obsahom právnych pojmov, je to dôsledok hrubej neznalosti fungovania, účelu a zmyslu práva. Ak však takýmto právne neodborným spôsobom postupuje aj zákonodarca, neostáva nič iné, len podrobiť jeho činnosť kontrole. 	Z	A		
KBS	k § 3 ods. 2 zákona o ochrane a podpore obetí trestných činov
Navrhujeme vypustiť pojem "rod". Odôvodnenie: Preberaná Smernica 2012/29 neukladá povinnosť členským štátom prevziať povinnosť vo vzťahu k obetiam trestných činov zavedením pojmu „gender“ do vnútroštátnej legislatívy. Pojem „rod“, tak ako ho používa návrh zákona je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky. Poukazujeme na české jazykové vyjadrenie v Smernici 2012/29, ktorá všade správne používa pojem „pohlavie“, a teda v návrhu tohto nového zákona a novele Trestného poriadku by sa mal objaviť iba pojem „pohlavie“. Pojem "rod", tak ako ho používa návrh tohto zákona je v rozpore a) s významom pojmu "rod", ktorý používa Ústava Slovenskej republiky b) s významom vyplývajúcim zo Smernice EÚ, ktorá sa preberá do nášho právneho poriadku, nakoľko táto smernica vyplýva z primárneho práva EÚ - zo Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o fungovaní Európskej únie a tieto žiadny pojem „rod“ vo význame „gender“ nepoznajú c) s § 3 Zákona 400/2015 Z. z. o tvorbe právnych predpisov s korpusom Slovníka Slovenského jazyka, kodifikovanom Jazykovedným ústavnom Ľudovíta štúra Slovenskej republiky Ad a) Ústava Slovenskej republiky používa pojem „rod“ ako aj pojem „pohlavie“, pričom pojem „rod“ nijako neodkazuje na kategóriu „žien a mužov“, keďže žena a muž sú kategórie pohlavia. Ústava SR používa pojem „rod“ v jeho obvyklom lingvistickom význame, ako je uvedené v Slovníku slovenského jazyka, teda s odkazom na predkov a potomkov, na líniu rodu. Takýto význam osobitného motívu trestného činu však nevyplýva z preberanej smernice, preto je potrebné v novom zákone a odkazovanom Trestnom zákone zaviesť iba pojem „pohlavie“. Ad b) Primárne právo Európskej únie je základom pre všetky predpisy sekundárneho práva, teda aj pre Smernice, a teda preklad smerníc do jednotlivých jazykov nemôže byť v rozpore s obsahom a významom pojmov, ktoré používa primárne právo EÚ. Zmluva o Európskej únii a Zmluva o fungovaní Európskej únie ako pramene primárneho práva, v kvalite medzinárodnej zmluvy, poznajú pojem pohlavie, v anglickom znení „sex“. Slovenské znenie preberanej Smernice bezdôvodne/neodôvodnene používa pojem „rod. Poukazujeme na české znenie Smernice, ktorá pre anglický pojem „gender“, používa pojem „pohlavie“, nakoľko toto je pravým obsahovým významom a účelom smernice, ktorý musí byť v súlade s primárnym právom EÚ. Vnútroštátny zákonodarca sa nesmie odvolávať na zjavne chybný (i keď dlhodobo) preklad pojmu „gender“ do slovenského jazyka, ktorý je spôsobený iba neznalosťou právnych významov zo strany slovenských prekladateľov a právnikov-lingvistov na príslušnom oddelení, ako aj smerom prekladov – teda použitých zdrojových jazykov pri preklade do slovenčiny. Poukazujeme na to, že napr. nemčina, chorvátčina, čeština, slovinčina, poľština prekladajú anglický pojem „gender“ ako pohlavie, „gender identity“ ako pohlavná identita, teda tak, ako to vyplýva z obsahu a významu primárneho práva EÚ. Poukazujeme na to, že pojem „rod“, tak ako ho chce zaviesť nový zákon a novela Trestného zákona, spôsobuje ďalšiu protiústavnosť v právnom systéme Slovenskej republiky, ako aj samotný nesúlad s obsahom a účelom preberanej smernice a jej podklade v primárnom práve EÚ. Poukazujeme na ustálenú judikatúru Súdneho dvora EÚ, ktorá potvrdzuje princíp, že žiadna jazyková verzia predpisu nemá prednosť pred inou jazykovou verziou, všetky oficiálne jazyky EÚ majú rovnoprávne postavenie. Dokonca ani väčšinová prevaha jedného významu prekladu neodôvodňuje správnosť použitia (Princíp stanovený Súdnym dvorom EÚ vo veci CILFIT C-283/81, podľa ktorého výklad ustanovenia práva EÚ vyžaduje porovnanie rôznych jazykových verzií; rovnako pri výklade existuje zákaz izolácie jednej jazykovej verzie, (vec Stauder 29/69); súd musí pri pochybnostiach vykladať predpis v závislosti od všeobecnej systematiky a účelu právneho predpisu - prípad Bouchereau 30/77). Teda, je to samotný účel a systematika, ako aj základný princíp súladu sekundárneho práva s primárnym právom EÚ musí prevážiť pri transpozícii smernice do vnútroštátneho právneho poriadku. Primárne právo EÚ operuje s pojmom pohlavia, a preto samotným účelom akéhokoľvek sekundárneho práva nemôže byť zavedenie takého významu pojmu, ktorý by išiel nad rámec práv a povinností uvedených v primárnom práve EÚ. Samotný text preberanej smernice rovnako používa pojem pohlavie, ako je jasne vidieť nielen z českého znenia. Pre chybné prebratie obsahu smernice nemôže byť dôvodom argument, že niektoré sekundárne právo v niektorých (nie všetkých) jazykových verziách používa nekorektné právne pojmy, ktoré nie sú obsahovo v súlade s primárnym právom EÚ, resp. vnášajú jazykovú neprehľadnosť a nejednotnosť do právneho systému. Ad c) Pojem „ROD“ (Krátky slovník slovenského jazyka z r. 2003 – kodifikačná príručka.; http://slovniky.korpus.sk/) Rod: rod -u m. 1. rad, spoločenstvo potomkov pochádzajúcich z jedných prarodičov, pokolenie: starý r., šľachtický r. 2. odb. zákl. jednotka v prvotnom polit.-ekon. systéme 3. zool., bot. systematická jednotka zahŕňajúca najbližšie príbuzné druhy živočíchov al. rastlín 4. pôvod (význ. 2): bola zemianskeho r-u; je r-om Slovák 5. narodenie, zrod: je nadaný od r-u 6. lingv.: (gram.) r. gram. kategória vyjadrujúca príslušnosť podst. m. do jednej z troch zákl. skupín: mužský, ženský, stredný r.; slovesný r. gram. kategória vyjadrujúca vzťah slovesného deja k jeho východisku a k podmetu; rodový príd. k 1 – 3, 6: r-é tradície, r-é zriadenie; r-é znaky; r-é prípony (Krátky slovník slovenského jazyka z r. 2003 – kodifikačná príručka.; http://slovniky.korpus.sk/) Pojem „POHLAVIE“ Krátky slovník slovenského jazyka z r. 2003 – kodifikačná príručka.; http://slovniky.korpus.sk/) pohlavie -ia s. 1. súbor znakov odlišujúcich ženské (samičie) jedince od mužských (samčích): novorodenec mužského p-ia 2. súhrn ženských al. mužských jedincov: počtom prevládlo ženské p.; hovor.: nežné p. ženy; silné p. muži 3. (vonkajšie) pohlavné ústrojenstvo; pohlavný príd.: p-á výchova, p-é orgány; p. styk súlož; pohlavne prísl.: p. dospelý; pohlavnosť -i ž. fyz. vzťahy medzi pohlaviami, pohlavný život; pohlavný pud, sexuálnosť, sexualita Podľa §3 Zákona 400/2015 Z. z. o tvorbe právnych predpisov sa pri tvorbe právneho predpisu používa štátny jazyk v kodifikovanej podobe, najmä z hľadiska jazykovej, štylistickej a významovej správnosti. Právny predpis musí byť terminologicky správny, presný a všeobecne zrozumiteľný. Používajú sa len správne a ustálené právne pojmy. Právny predpis musí byť terminologicky jednotný. Na označenie rovnakých právnych inštitútov sa používajú rovnaké právne pojmy v rovnakom význame. Pri preberaní a vykonávaní právne záväzných aktov Európskej únie sa používajú ustálené právne pojmy, ktoré zodpovedajú účelu a obsahu sledovanému preberaným a vykonávaným právne záväzným aktom Európskej únie. Vzhľadom na citované znenie § 3 zdôrazňujeme „pri preberaní a vykonávaní právne záväzných aktov Európskej únie sa používajú ustálené právne pojmy, ktoré zodpovedajú účelu a obsahu sledovanému preberaným a vykonávaným právne záväzným aktom Európskej únie“. Teda, zavedenie pojmu „rod“ v slovenskom obvyklom význame a ústavnom význame línie predkov a potomkov nie je účelom preberanej smernice. Účelom preberanej smernice nie je ani zavedenie sociálneho konštruktu „gender“, ale pomoc obetiam násilia založeného na pohlaví, preto je potrebné zaviesť do novej legislatívy iba pojem „pohlavie“. Ak chce zákonodarca do právneho poriadku definovať nové pojmy s novým obsahom, musí tak vykonať terminologicky presne a jasne, a to až vtedy, ak bude mať na takúto zmenu väčšinový súhlas. Poukazujeme inšpiratívne na český právny poriadok, ktorý pre nové kategórie zavádza pojem „gender“, (avšak nie pri tejto konkrétnej preberanej smernici) a to z dôvodu jasnej a presnej odlíšiteľnosti obsahu konceptov. Je neprípustné akceptovať, že v súčasnosti panuje v systéme slovenského právneho poriadku právny chaos a nejednoznačnosť, ktorú zaviedlo obsahovo nekorektné a jazykovo nekodifikované používanie pojmu „rod“ v niektorých právnych predpisoch, zatiaľ čo v iných právnych predpisoch sa pojem „rod“ používa tak, ako ho obsahovo mal na mysli ústavodarca pri príprave Ústavy Slovenskej republiky a tak, ako je tomu v súčasnej verzii kodifikovaného slovenského jazyka. Žiaľ, v súčasnom právnom poriadku je niekoľko protiústavných zákonov, ktoré priamo odporujú ústave a zákonu o tvorbe právnych predpisov, tým, že zavádzajú pre rôzne kategórie ten istý pojem. V záujme zachovania právnej istoty by mal zákonodarca obmedziť ďalšie zavádzanie protiústavného významu pojmu, ba práve sa usilovať napraviť tento stav. Je neakceptovateľné, ak sa zákonodarca, ktorý by mal dbať na konzistentnosť a vnútornú nerozpornosť právneho systému, uchýli k pseudo-argumentu, že veď sa pojem „rod“ vo význame sociálneho konštruktu „gender“ už masovo používa, aj v slovenskom jazyku, aj zo strany štátnych orgánov a aj v (niektorých chybných prekladoch) sekundárneho práva EÚ (nie v primárnom). V práve platí princíp, že z nepráva nemôže vzniknúť právo, a teda analogicky z chyby a chybného používania pojmu, ktorý odporuje jednak korpusu Slovenského jazyka a jednak Ústave Slovenskej republiky, nemôže vzniknúť nový jazykový a právny obsah ako ani žiadny právny dôsledok. Uvedené analogicky platí aj pre sekundárne právo EÚ. Sekundárne právo EÚ nesmie zakladať viac povinností pre členské štáty, ak je to v rozpore s primárnym právom EÚ. Ak teda niektoré jazykové verzie sekundárneho práva EÚ používajú pre pojmy pohlavia (kategórie žien a mužov) anglický koncept „gender“ (k tomu pozri posun v korpuse anglického jazyka od biologického „sex“ k sociálnemu významu „gender“), z tohto nevzniká žiadny právny úzus v zmene obsahu či významu samotného konceptu. Ak niektoré členské štáty chcú zavádzať nové právne pojmy do svojich právnych poriadkov, (ako napríklad Česká republika má právne odlíšené pojmy pohlavie, rod (pôvod), gender), a neodporuje to ich ústavným princípom, môže si takéto pojmy zavádzať, ale jasne právne oddeliteľné. V Slovenskej republike neexistuje žiadny konsenzus, aby sa zavádzal do právneho poriadku nový pojem „gender“ alebo aby sa vytváral dvojitý obsah pre pojem „rod“, pretože na toto nie je zhoda v kvantite väčšiny. Ak sa do niektorých právnych noriem dostal pojem „rod“ na základe lobistickej činnosti niektorých subjektov, nevznikol tým žiadny právny dôsledok či povinnosť pre zákonodarcu rozširovať tento lingvisticky obsahovo nesprávne používaný pojem do iných právnych predpisov. Žiadnym „množstevným“ tlakom, v zmysle „čím viac chybných zákonov, tým rýchlejšie sa zmení obsah právneho pojmu“, totiž k takejto zmene nedôjde, a to z dôvodu, že odporuje na vnútroštátnej úrovni Ústave Slovenskej republiky, na úrovni EÚ odporuje primárnemu právu EÚ. Rovnako na úrovni medzinárodného práva žiadny právny záväzok pre štáty pre nový pojem „gender“ v zmysle sociálneho konštruktu neexistuje. Ak sa niektoré štáty v medzinárodnom priestore hlásia k zavedeniu nového sociálneho konštruktu „gender“, tak je to ich právo, ale z tejto ich činnosti nevzniká žiadna povinnosť ďalším štátom, aby takúto prax iných štátov akceptovali. Ak si niektorá časť spoločnosti zamieňa sociologické aspekty či pojmy iných disciplín s obsahom právnych povinností a s obsahom právnych pojmov, je to dôsledok hrubej neznalosti fungovania, účelu a zmyslu práva. Ak však takýmto právne neodborným spôsobom postupuje aj zákonodarca, neostáva nič iné, len podrobiť jeho činnosť kontrole. 	Z	A		
KBS	§ 31 ods. (3) 
ods. (3) nahradiť týmto textom: "Ak suma žiadostí všetkých žiadateľov, ktorí spĺňajú podmienky, presahuje výšku alokovaných finančných prostriedkov, prerozdelí sa táto suma medzi všetky žiadajúce akreditované subjekty." Odôvodnenie: Nakoľko v praxi môže nastať situácia, že viacerí žiadatelia budú spĺňať kritériá pre udelenie finančnej podpory zo štátneho rozpočtu, môže tu vzniknúť priestor na subjektívne vyhodnocovanie a manipuláciu legislatívou. Z dôvodu zvýšenia objektívnosti pri prerozdeľovaní finančnej podpory zo štátneho rozpočtu navrhujeme prerozdelenie financií medzi všetkých akreditovaných žiadateľov.	O	N	Vzhľadom na to, že návrh zákona bol na podklade zásadnej pripomienky MF SR zmenený tak, že finančná podpora zo štátneho rozpočtu bola nahradená štandardnou dotačnou schémou nie je možné pripomienke vyhovieť, nakoľko základným znakom dotácií je ich nenárokovateľnosť.	
LO	čl. II
Čl. II sa dopĺňa takto: V § 208 sa za písm. e) vkladá nové písmeno f), ktoré znie: „f) bránením v styku s druhým rodičom alebo blízkymi osobami,“. Odôvodnenie: 1. Navrhovaná právna úprava reaguje na nedostatočnú úpravu trestného činu týrania blízkej a zverenej osoby, ktorá hoci bola zavedená v roku 1999 a upravená v roku 2005, nespĺňa požiadavky na ochranu obetí, elimináciu násilia a účinné potrestanie páchateľov podľa európskych štandardov. Zavádza kvalifikovanú skutkovú podstatu, ktorá implementuje najnovšie poznatky odborníkov, ako aj medzinárodné zmluvy a záväzky. Osobitne neprijateľné v predchádzajúcich úpravách sú chýbajúce termíny, podľa ktorých sa nejedná o fyzické alebo psychické utrpenie blízkej osoby alebo osoby, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, pri opakovanom bránení v styku s druhým rodičom alebo blízkymi osobami. Takéto vymedzenie je v príkrom rozpore s medzinárodnými zmluvami najmä s Dohovorom o právach dieťaťa. 2. V marci 2011 sa konala v Brne medzinárodná konferencia "Muži ako obete domáceho násilia" o domácom násilí na mužoch. Téma dosť nezvyčajná, pretože o tom, že ženy páchajú na mužoch domáce násilie, je tabuizovaná téma a moc sa o nej nehovorí. V našich končinách je ešte stále hanbou, keď niektorý Slovák prizná, že jeho partnerka na ňom pácha domáce násilie. Konferencia "Muži jako oběti domácího násilí" bola v mnohých smeroch prínosná a urobila tejto téme väčšiu propagáciu, aby už konečne skončili systematické zavádzania verejnosti o tom, že jedinými páchateľmi domáceho násilia sú muži. Odborníci na konferencii jednoznačne skonštatovali, že v oblasti páchania domáceho násilia v ničom ženy nezaostávajú za mužmi - ženy a muži sú si v páchaní domáceho násilia rovní. A ešte zaujímavejším je konštatovanie odborníkov, že nás čaká rastúce násilie a agresivita zo strany mladých žien a dievčat. Pri panelovej diskusii účastníci diskusie hovorili o tom, že na nich ženy páchali domáce násilie a prihlásila sa aj mladá žena a spýtala sa, ako je možné, že sa muži nebránili, veď sú predsa muži. Odpoveď bola viac než pravdivá: "Keby sa muž bránil a použil svoje fyzické mužské "prostriedky obrany", tak by žene fyzicky ublížil a išiel by sedieť na 15 rokov." Zo záverov konferencie vyplynula aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 3. Link http://www.pppbruntal.cz/texty/pas5.html je odkaz na webovú stránku Pedagogicko-psychologickej poradne Bruntál, ČR, ktorá uverejnila článok „Syndrom „PAS“ (Parental Alienation Syndrome), Syndrom jako psychické týrání dítěte“. Autorom článku je MUDr. Jaroslav Jedlička, CSc., ktorý syndróm zavrhnutého rodiča prezentuje ako formu psychického týrania dieťaťa, spadajúcu pod syndróm CAN, který se vyznačuje tím, že dítě je proti jednomu rodiči popouzeno do takové míry, že samo aktivně začne vyvíjet takovou vlastní dynamiku postojů vůči druhému rodiči, že ho nakonec zcela odmítne a zavrhne. Syndrom zavrženého rodiče neexistuje bez rodiče popouzejícího, jemuž je dán volný prostor k takové formě psychické manipulace s dítětem, že u dítěte dojde ke změně jeho postoje (často nápadně rychlé a radikální) k druhému rodiči, a to mnohdy od velmi pozitivního k naprosto odmítavému. Syndrom zavrženého rodiče stejně jako mírnější formy popuzování dítěte (bez popsaného vývoje vlastní dynamiky postojů vůči druhému rodiči) plně spadá definici Rady Evropy pro týrání dítěte. Citové týrání je radou Evropy definováno jako "chování, které má vážný negativní vliv na citový vývoj dítěte a vývoj jeho chování. Vystavování dítěte násilí nebo vážným konfliktům doma, násilná izolace, omezování dítěte, vyvolávání situace kdy má skoro stále pocit strachu, což může způsobit citové ublížení". Dítě s rozvíjejícím se SZR či rozvinutým SZR bývá obvykle od jednoho rodiče úmyslně izolováno, omezováno ve svém přirozeném vztahu s druhým rodičem a je u něj vyvoláván strach z kontaktu s druhým rodičem. Přítomnost SZR splňuje definici týrání dítěte tak jak ji formulovali Dunovský, Dytrych a Matějček (1), kdy se jedná o "jakékoliv nenáhodné, preventabilní, vědomé či nevědomé jednání rodiče, vychovatele anebo jiné osoby vůči dítěti, jež je v dané společnosti nepřijatelné nebo odmítané a jež poškozuje tělesný, duševní i společenský stav a vývoj dítěte, případně způsobuje jeho smrt". Po stránce medicínské spadá Syndrom zavrženého rodiče do základní klasifikace T 74 "Syndromy týrání", podpůrné klasifikace Z 55 - 65 "Osoby s potencionálně ohroženým zdravím ve vztahu k socioekonomickým a psychologickým okolnostem" (2). Navození SZR je v rozporu s blahem dítěte tak jak jej definuje Úmluva o právech dítěte (3) m.j. v čl. 9 a čl. 16. Výroky dětí se SZR je třeba interpretovat velmi opatrně, neboť výroky nejsou "formulací vlastních názorů dítěte", ale indukovanými názory a postoji programujícího rodiče, které dítě nekriticky přejímá. Názory dítěte se SZR nejsou nikdy projevem jeho svobodné vůle, ale důsledkem manipulace připomínající tzv. vymývání mozku (tzv. "brainwashing"). U těžké formy SZR se nezřídka vyskytuje např. smyšlené obvinění ze sexuálního zneužívání zavrženým rodičem SZR rovněž splňuje definici zanedbávání Rady Evropy (4), neboť "citové zanedbávání" je definováno jako neuspokojování citových potřeb dítěte, a to pokud se týče náklonnosti i pocitu dítěte, že někam patří". Je zřejmé, že "zavržení" rodiče v sobě zahrnuje to, že dítě necítí potřebu jakkoliv patřit k "zavrženému" rodiči, a to na podkladě manipulace s jeho psychikou. Důležité si je uvědomit, že ponechávání prostoru pro rozvoj syndromu zavrženého rodiče ze strany těch orgánů, které jsou vytvořeny pro pomoc a ochranu rodin splňuje definici "systémového týrání dítěte" Rady Evropy (4). Děti se SZR, jimž tyto orgány neposkyutují účinnou pomoc jsou tedy týrány měrou dvojnásobnou. Čím je dítě závislejší na jednom rodiči, tím snadněji syndrom zavrženého rodiče vzniká a fixuje se. Syndrom sám byl v České republice do roku 1996 znám jen velice málo, a to až do doby kdy Ministerstvo práce a sociálních věcí vydalo metodickou publikaci "Syndrom zavrženého rodiče" (6). Zavržení rodiče je "stav, kdy u dítěte dojde k odklonu od jeho dosavadních zkušeností s oběma rodiči a vytvoří se u něj jakási šablona "černo-bílého" vidění vlastních rodičů - jeden rodič (popouzející) je ideální a bez chyb a druhý (zavržený) naopak zlý, bez jakýchkoliv kladných vlastností" "O zavržení rodiče hovoříme dojde-li k vypěstování nekompromisně kladného příklonu dítěte k jednomu - tomu hodnému, milovanému - rodiči a současně k nekompromisnímu zavržení druhého rodiče, toho zlého, nenáviděného. Děje se tak v rámci rodičovských sporů o svěření dítěte nebo o styk s dítětem" (10). Typické pro zavržení rodiče je, že po určité době manipulace si dítě samo udržuje toto narušené vnímání a popouzející rodič již tyto postoje nemusí nijak "posilovat". Naopak dítě samo si začne vytvářet takové scénáře, kterými se zalíbí popouzejícímu rodiči, neboť zjistí, že cokoliv negativního sdělí o svém druhém rodiči je tím prvním vnímáno s "pozitivní" odezvou. Důležitým diagnostickým kritériem je, že u dítěte se SZR existuje taková míra obviňování a nenávisti vůči vlastnímu rodiči, která je zcela nepřiměřená nedostatkům tohoto rodiče. Dítě se učí projevovat nenávist vůči jak vlastnímu rodiči tak i dalším blízkým osobám z jeho okruhu. Diagnostická kritéria SZR jsou založena na 8 kritériích a symptomatických projevech, které nemusejí být vždy všechny přítomny současně: Diagnostické kritérium / symptomatický projev Příklad / poznámka 1. Kampaň za degradaci druhého rodiče Typický projev dítěte např.: "Nenávidím ho a nikdy ho již nechci vidět" 2. Slabé, neodůvodněné anebo absurdní zdůvodňování Projev dítěte např.: "Nechci se s ním stýkat, protože na mně jednou prsknul" 3. Nepřítomnost ambivalence Tzv. "černo-bílé" vidění či dělení typu "anděl - ďábel" 4. Fenomén "nezávislého názoru" Rodič: "Nebráním mu/jí v kontaktu s druhým rodičem, on/ona sám/sama nechce a já ho/ji nutit nebudu" 5. Reflexivní podpora programujícího rodiče Dítě v projevech nenávisti předčí svého popouzejícího rodiče 6. Nepřítomnost pocitu viny Např. v případě smyšleného obvinění ze sexuálního zneužívání 7. Tzv. "vypůjčené scénáře" Příkladem je tento projev dítěte: "Žádným syndromem zavrženého rodiče netrpím …já to vím sama, mně to nikdo neříkal…" 8. Rozšíření nepřátelství na další členy rodiny zavrženého rodiče Motivem popouzejícího rodiče bývá naprosté zpřetrhání kontaktů s rodinou druhého rodiče. Diferenciální diagnóza SZR podle míry přítomnosti symptomatických příznaků je následující (8): Diferenciální diagnóza tří typů syndromu zavrženého rodiče symptomatické projevy mírný střední těžký 1. Kampaň za degradaci rodiče minimální mírná až zřetelná velmi intenzivní,velké šíře 2. Slabé, neodůvodněné či absurdní zdůvodňování minimální přítomné četné absurdní racionalizace 3. Nepřítomnost ambivalence normální ambivalence žádná ambivalence žádná ambivalence 4. Fenomén nezávislého názoru pravidelně nepřítomný přítomný přítomný 5. Reflexivní podpora programujícího rodiče v rodičovském konfliktu minimální přítomná přítomná 6. Nepřítomnost pocitu viny normální pocit viny žádný nebo minimální pocit viny žádný pocit viny 7. Vypůjčené scénáře minimální přítomné přítomné 8. Rozšíření nepřátelství na členy původní rodiny zavrženého rodiče minimální přítomné širokých rozměrů, často fanatické Odhaduje se, že SZR postihuje v České republice ročně kolem 7.000 dětí (11), počet popuzených dětí kolem 15.000 dětí (9), a to z 30-40.000 dětí, kterých se každoročně týká rozvod rodičů! Tato forma psychického týrání se nejčastěji vyskytuje tam, kde jsou spory o to, kým bude dítě vychováváno a s kým bude žít, s kým se smí či nesmí stýkat. Tato situace existuje v mnoha rodinách v rozvodovém řízení (2). Jaké jsou hlavní nežádoucí důsledky SZR ? Dítě ztrácí jednoho rodiče a stává se polosirotkem Zdeformuje se u něj psychoemocionální vývoj Dítěti je odebrán vhodný a potřebný model k převzetí sexuální identity U dítěte je narušen vztah k přirozeným autoritám Dítěti je znemožněno zažít model civilizované domluvy Dítě ztrácí část (polovinu) své vlastní identity "Brainwashingem" dochází k vytvoření nové zdeformované a patologické identity dítěte Po stránce právní je dítě poškozováno na svých základních lidských právech zaručených mu Úmluvou o právech dítěte a Zákonem o rodině (§ 26 odst. 4 ZR). Obecní úřad je povinen dle zákona č. 359/1999 Sb. (§ 10) hlásit obecnímu úřadu s rozšířenou působností jakékoliv podezření na SZR v rámci oznamovací povinnosti CAN (2). U dětí s prokázaným SZR či s podezřením na SZR by mělo být postupováno podle platného Metodického pokynu MPSV k postupu obecních úřadů s rozšířenou působností při poskytování pomoci ohroženým dětem ze dne 2.1. 1995, v platném znění ze dne 1.1. 2003 (12): 1. Je-li nepříznivý vývoj dítěte ohrožen (to je v případě SZR vždy), je obecní úřad s rozšířenou působností povinen podat neprodleně soudu návrh na vydání předběžného opatření podle ustanovení § 76a Občanského soudního řádu. 2. Je-li neodkladné provedení vyšetřovacího nebo léčebného výkonu nezbytné k záchraně zdraví nezletilého dítěte (u všech dětí s podezřením na SZR je nezbytné diagnózu vyloučit či potvrdit co nejdříve) a rodič odpírá podrobit dítě těmto výkonům, zabezpečí obecní úřad obce s rozšířenou působností v součinnosti s lékařem přijetí dítěte do zdravotnické ústavní péče. Každému dítěti s podezřením na syndrom CAN, tedy i SZR, zařídí Orgán sociálně - právní ochrany dítěte hospitalizaci na dětském oddělení nemocnice (2). Diagnózu stvrzující podezření na CAN resp. SZR dokáže stanovit až multidisciplinární tým odborníků (2). Těžké formy SZR vyžadují oddělení dítěte od programujícího rodiče a jeho zařazení do programu reintegrace v rámci lůžkového zařízení. Psychoterapii provádí odborník na SZR, léčba může trvat až 2-3 měsíce. Bezpodmínečně je třeba zamezit další indoktrinaci ze strany programujícího rodiče a zajistit, aby dítě po návratu z reintegračního pobytu nebylo znovu psychicky manipulováno. Bránění oprávněnému rodiči ve styku s dítětem je podle §27 odst. 2 zákona o rodině považováno za změnu poměrů vyžadující nové rozhodnutí o výchovném prostředí. Z hlediska právního lze na psychické poškozování dítěte hledět jako na týrání svěřené osoby podle § 215 Trestního zákona, přičemž podmínkou není, aby u poškozeného dítěte vznikly následky na zdraví (9). Literatura: Dunovský, J., Dytrych Z., Matějček, Z.: Týrané, zneužívané a zanedbávané dítě. Grada Publishing, Praha 1995 Biskup, P.: Syndrom zanedbávaného, zneužívaného a týraného dítěte, v: Doporučené postupy pro praktické lékaře, Ministerstvo zdravotnictví, Praha 2001 Úmluva o právech dítěte, v: ÚZ, Praha 1995 Definice týrání podle Zdravotní komise Rady Evropy. Děti a my, 1993, 4. 4, s. 9 Gardner, R. A.: Syndrom zavrženého rodiče, MPSV, Praha 1996 Gardner, R.A.: Parental Alienation syndrome. Cresskil, New Jersey, 1992 Bakalář, E.: Syndrom zavrženého rodiče I. Psychologie Dnes, 2003 Bakalář, E.: Syndrom zavrženého rodiče II. Psychologie Dnes, 2003 Bakalář, E., Novák, D.: Syndrom zavrženého rodiče v České republice. http://www.iustin.cz/ Kodjoe, U.O., Koeppel, P.: The Parental Alienation Syndrome (PAS) Der Amtsvormund, Heidelberg 1998 Kozáková, P.: Syndrom zavrženého rodiče - diplomová práce. Evangelická akademie, Praha 1998 MPSV: Metodický pokyn MPSV ze dne 2.11. 1995, MPSV, Praha 1995 Zo záverov článku vyplýva aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 4. Národné koordinačné stredisko pre riešenie problematiky násilia na deťoch uvádza, že informácie o psychickom týraní, pod ktoré je subsumované aj konanie smerujúce k citovému vydieraniu spojené s negatívnym ovplyvňovaním dieťaťa vo vzťahu k jednému z rodičov zo strany druhého rodiča, sú na webovej stránke http://detstvobeznasilia.gov.sk/wp-content/uploads/2015/09/Pr%C3%ADru%C4%8Dka-o-syndr%C3%B3me-CAN.pdf (str. 8). V tejto súvislosti uvádza, že si plne uvedomuje existenciu, ako aj mieru závažnosti tohto problému (t.j. účelovej manipulácie a zneužívania dieťaťa, ku ktorej v súvislosti s rozpadom vzťahu rodičov, žiaľ, v niektorých prípadoch dochádza). Z uvedených záverov vyplýva aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 5. Zavrhnutie rodiča je predmetom niekoľkoročných vedeckých diskusií a v SR od roku 2009 prebieha na túto tému zásadná vedecká diskusia. Zavrhnutie rodiča v súčasnosti je v zahraničí aj v SR ustálené v rámci súdnoznaleckých dokazovaní a v rozhodovacej praxi súdov. Z vedeckej diskusie vyplynula aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 6. V Príručke o syndróme CAN vydanej Ústredím práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky v Bratislave roku 2013 sa uvádza: 1 Týranie dieťaťa 1.2 Psychické týranie FORMY Psychické týranie detí má svoju aktívnu a pasívnu formu. a) Aktívna forma psychického týrania: citové vydieranie rodičmi alebo jedným z nich (neodôvodnené zabraňovanie styku s jedným z rodičov v rámci vzájomných nezhôd rodičov); Príručka Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky je zverejnená na webovej stránke http://detstvobeznasilia.gov.sk/wp-content/uploads/2015/09/Pr%C3%ADru%C4%8Dka-o-syndr%C3%B3me-CAN.pdf (str. 8) Zo záverov príručky Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky vyplýva aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 7. Metodicko-pedagogické centrum v Bratislave vydalo Metodiku identifikovania a diagnostikovania syndrómu CAN učiteľmi MŠ a ZŠ, ktorá je zverejnená na https://mail.google.com/mail/u/0/#inbox/15d6525ce156b60c?projector=1 a v časti 1.2 Citové týranie uvádza: Podľa zdravotnej komisie Rady Európy (In: Vaníčková E. 1999, 24 s.) „citové týranie môže mať formu verbálnych útokov na sebavedomie dieťaťa, opakované ponižovanie dieťaťa či jeho zavrhovanie, ale tiež vystavovanie dieťaťa násiliu alebo vážnym konfliktom doma, obmedzovanie dieťaťa a pod.“ Typickým príkladom psychického týrania je nielen zanedbávanie psychických potrieb dieťaťa, ale často i prehnané nároky na dieťa, ktoré je vystavené neustálemu stresu. Najbežnejší je výskyt citového týrania u rozvádzajúcich sa rodičov, ktorí sa „doťahujú“ o dieťa či už pri rozvode alebo počas spolužitia. (Dunovský, J. 1995) Citové týranie môže mať aj podobu citového vydierania, keď rodič vzbudzuje u dieťaťa pocit viny. Z metodiky Metodicko-pedagogické centra v Bratislave vyplynula aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 8. Vedecké konferencie Dieťa v ohrození XVIII., XIX., XX., XXI. XXII., XXIII., XXIV. a XXV. ktoré sa konali v Bratislave v decembri 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 a 2016 poukázali na potrebu novelizovať Trestný zákon. Predkladaný návrh zmeny zákona reaguje na Dohovor o právach dieťaťa. Inšpiráciou je aj nemecký Cochemský model opatrovníckeho súdu - podstatou tohto modelu je prevrátenie logiky opatrovníckej regulácie: namiesto vybalancovávania práva dieťaťa na obidvoch rodičov a práva rodičov na výchovu, je sudcovský imperatív, že je spoločnou rodičovskou povinnosťou dieťa aj po rozchode vychovávať. Medzinárodné konferencie organizuje Výskumný ústav detskej psychológie a patopsychológie a zverejňuje z nich písomné a elektronické zborníky. https://www.komposyt.sk/o-projekte/aktuality/tlacove-konferencie/preview-file/zbornik-konferencie-dieta-v-ohrozeni-2017-1800.pdf Zo záverov konferencií vyplynula aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 9. Podľa čl. 18 ods. 1 Dohovoru o právach dieťaťa: „Štáty, ktoré sú zmluvnou stranou Dohovoru, vynaložia všetko úsilie na to, aby sa uznala zásada, že obaja rodičia majú spoločnú zodpovednosť za výchovu a vývoj dieťaťa. Rodičia, alebo v zodpovedajúcich prípadoch zákonní zástupcovia, majú prvotnú zodpovednosť za výchovu a vývoj dieťaťa. Základným zmyslom ich starostlivosti musí pritom byť záujem dieťaťa.“ Z Dohovoru o právach dieťaťa vyplýva aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 10. V dôvodovej správe k zákonu č. 217/2010 Z. z. sa uvádza: Otcovia v Slovenskej republike majú záujem o porozvodovú starostlivosť o dieťa. Prax súdov v Slovenskej republike je žiaľ taká, že rodič, ktorému nie je dieťa zverené do starostlivosti (v drvivej väčšine otec), sa môže s dieťaťom stýkať, na základe súdneho rozhodnutia, väčšinou 2x do mesiaca cez víkend. Otcovia nesúhlasia s tým, aby boli práva ich detí a rodičovské práva a povinnosti otcov zdeformované na pár dní do mesiaca za situácie, že dieťa je zverené do osobnej starostlivosti matky. Stretávanie sa otca s dieťaťom 2x do mesiaca cez víkend je iba o tom, aby dieťa úplne na otca nezabudlo a aby mal otec aspoň minimálnu motiváciu platiť na dieťa výživné – tu sa v žiadnom prípade nedá hovoriť o tom, že by takýto otec mal možnosť dieťa vychovávať. U detí vzniká riziko syndrómu zavrhnutého rodiča (The Parental Alienation Syndrome). Byť dobrým otcom je nepochybne silný motív, ktorý motivuje mužov k úsiliu o rovnosť. V súčasnosti si aj na Slovensku stále viac mužov uvedomuje, že sú pre svoje deti dôležití a chcú s tým niečo urobiť. Z uvedenej Dôvodovej správy vyplýva aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 11. V roku 2016 prebehol k tejto téme prvý festival rozvodových filmov s názvom Rozvod, deti a my, kde po projekciách nasledovala diskusia. https://komisarpredeti.sk/festival-rozvodovych-filmov/ K osobnej starostlivosti o dieťa obidvomi rodičmi a zavrhnutiu rodiča dieťaťom festival uviedol týchto desať filmov zverejnených na http://www.frf2016.eu/sk/skfilmy.html Moji rodičia, ich rozvod a ja/Mes Parents, leur divorce et moi (Francúzsko 2009, 52 minút, réžia Lorene Debaisieux, francúzske znenie, české titulky) Vitaj späť, Pluto/Welcome Back, Pluto (USA 2010, 83 minút, réžia Tracy Ready, anglické znenie, slovenské titulky) Zavrhnutý otec/Der entsorgte Vater (SRN 2010, 86 minút, réžia Douglas Wolfsperger, nemecké znenie, české titulky) Mamy k zavrhnutiu? (ČR 2016 - premiéra, 26 minút, réžia Ján Mančuška, české znenie) Vymyslená smrť/A Morte Inventada (Brazília 2009, 80 minút, réžia Alan Minas, portugalské znenie, české titulky) Nevysloviteľný/Indizível (Portugalsko 2012, ... minút, réžia Alexandre Azinheira, portugalské znenie, české titulky) "Striedavka" (ČR 2006 - obnovená premiéra, 64 minút, réžia Luboš Patera, české znenie ) "Striedavka" po desiatich rokoch (ČR/SR 2016 - premiéra, 52 minút, réžia Ján Mančuška, české a slovenské znenie) Diagnóza X (ČR 2012, 26 minút, réžia Ján Mančuška, české znenie) O láske zištnej (ČR 2009, 30 minút, réžia Ján Mančuška, české znenie) Dokumentárny film Mámy k zavržení? Filmový festival oboznámil s konkrétnym prípadom zavrhnutia matky dvomi maloletými deťmi, na ktorú boli od narodenia veľmi silno viazané. Príbeh ukázal, že akokoľvek silnú väzbu medzi rodičom a dieťaťom je možné prerušiť a priviesť deti k nenávisti k tomuto rodičovi a otvára možnosť odbornej diskusie o problematike rodičovského odcudzenia a jeho prostredníctvom hľadá riešenia a zobrazuje jav, kedy deti pod vplyvom jedného patologicky jednajúceho rodiča musia zavrhnúť, odstrániť zo svojho života druhého rodiča a obviňuje spoločenské štruktúry, orgány a odborníkov, že tento jav neriešia a nepovažujú takéto patologické správanie sa rodiča, ktorý manipuluje deti proti druhému rodičovi za hanebné. Týmto spôsobom sa občianska spoločnosť zapojila do diskusie a polemiky s odborníkmi o zavrhnutí rodiča dieťaťom. Popudzovanie detí väčšinou proti otcom počas rozvodových vojen medzi rodičmi nemožno považovať za bežné a "normálne" a súdy túto spoločenskú patológiu nemôžu už ďalej tolerovať ani podporovať. Akoby otcovia neboli ani ľudia... Zavrhovanie rodiča dieťaťom považujeme za veľké spoločenské zlo, pri ktorom štátne orgány vôbec nie sú schopné pomôcť rodičom, ktorí sa s nenávisťou svojich zmanipulovaných detí stretávajú a tak ničenie rodinných vzťahov prináša civilizačný rozklad... Filmový festival poukázal aj na zneužívanie moci súdov, aroganciu niektorých sudcov ale aj nekompetentné postupy či vyhodnotenia pracovníkov iných pomáhajúcich profesií. Ukázal, ako jeden z rodičov, ale aj deti jeho pričinením môžu byť poškodení. Aj pri potvrdení porušenia práv sa však spravodlivosti domôcť nemôžu. Škody napáchané na duši človeka - ako dospelého, tak malého dieťaťa sú však už nenapraviteľné. Vinníci však ostávajú nepotrestaní a zodpovednosť za spôsobenú škodu je ,,neprípustná". Zo záverov filmového festivalu vyplynula aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 12. Prvá celosvetová konferencia DETI V SIETI o emočnom zneužívaní detí (vrátane zavrhnutia rodiča) bola v Bratislave v hoteli Crowne Plaza 4.5.2017. Odborným garantom bola jedna z najlepších univerzít na svete – Sapienze University of Roma (Taliansko) a svetová expertka – profesorka klinickej psychológie z USA prof. Sue Cornbluth a združila odborníkov zo 42 krajín sveta. http://www.prava-deti.sk/na-com-pracujeme/deti-v-sieti-svetova-vedecka-konferencia/ Zo záverov konferencie vyplynula aj nutnosť doplnenia § 208 Trestného zákona o navrhované písmeno f). 13. Na záver uvádzame alarmujúci 57 (päťdesiatsedem) násobný ročný nárast zákazu styku matiek s deťmi v rokoch 2014 (3 matky) a 2015 (172 matiek), ktorý je zverejnený v posledných dvoch štatistikách ministerstva spravodlivosti na strane 268 http://www.justice.gov.sk/stat/roc/15/stat_roc_2014.pdf a na strane 287 http://www.justice.gov.sk/stat/roc/16/stat_roc_2015.pdf a podnecujeme prijatie účinnej legislatívnej zmeny tak, aby sa takýmto spôsobom už viac nepoškodzovali maloleté deti a zákon o rodine (§ 25 ods. 3) sa nezneužíval v civilných konaniach na trestanie rodičov a neslúžil namiesto Trestného poriadku (§ 82 ods. 1 písm. h)) a Trestného zákona!	Z	N	Pripomienka presahuje rámec návrhu zákona v časti čl. II, pričom predkladateľ sa nestotožňuje s rozširovaním trestnej zodpovednosti spôsobom, ktorý navrhuje pripomienkujúci subjekt.	
LO	čl. II
Čl. II sa dopĺňa takto: V § 349 sa vypúšťa časť vety "po tom, čo sa proti nemu bezvýsledne použili opatrenia v civilnom procese smerujúce k výkonu rozhodnutia súdu alebo súdom schválenej dohody o výchove maloletých detí," a slovo "takého" sa nahrádza slovom "súdneho". Odôvodnenie: Vzhľadom k tomu, že v praxi pokiaľ jeden z rodičov odopiera styk s dieťaťom druhému rodičovi resp. neplní vykonateľné rozhodnutie súdu nie je priamo z trestného zákona možné voči nemu vyvodiť sankcie, žiadať nápravu, ani toto protiprávne konanie nie je doposiaľ trestné bez predchádzajúceho návrhu oprávneného na výkon rozhodnutia v občianskom súdnom konaní. Ako podklad k návrhu na výkon rozhodnutia dobre slúži zápisnica o trestnom oznámení na príslušnom Okresnom riaditeľstve PZ na ktoré po preskúmaní vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ vydá uznesenie, ktoré znie, že nakoľko nebola naplnená objektívna stránka trestného činu a to tá, že oznamovateľ nepožiadal o opatrenie v občianskom súdnom konaní smerujúce k výkonu rozhodnutia súdu chýba formálny znak trestného činu. Z toho vyplýva že v danej veci nie je dôvod na začatie trestného stíhania nakoľko sa nejedná o trestný čin. Toto uznesenie bohužiaľ z väčšej časti pre otca znamená, že stráca čas opätovným podávaním trestných oznámení, len na to aby mohol dokázať, že mu je bránené v styku s dieťaťom. Zo strany vyšetrovateľov je trend odrádzať otcov od podávania bezvýznamných oznámení a pokiaľ rodič nie je neoblomný a neprotestuje, že neopustí Okresné riaditeľstvo bez zápisnice, mnoho krát odchádza s presvedčením, že nemá cenu sa domáhať práva. Vyšetrovateľ si buď rodiča ktorý marí rozhodnutie súdu nepredvolá vôbec, alebo keď si ho predvolá vo väčšine prípadov matku tá odrecituje otrepanú pesničku, že ona nebráni styku a otec si môže prísť pre dieťa v určenom čase. Na to vyšetrovateľ vydá vyššie uvedené uznesenie, ktoré príde aj matke a tým, ešte viac podporí jej konanie, nakoľko sa utvrdzuje v tom, že voči jej rozhodnutiu nikto nič nezmôže. Po niekoľkých takýchto bezvýznamných trestných oznámeniach konečne príde tá chvíľa, kedy už mnoho krát aj po roku čo matka bráni styku s dieťaťom druhému rodičovi, môže otec podať návrh na výkon rozhodnutia. Podľa CSP a CMP pred nariadením výkonu rozhodnutia súd zdvorilo vyzve matku aby dobrovoľne plnila vykonateľné rozhodnutie súdu, alebo prostredníctvom úradu práce sociálnych vecí a rodiny. Medzi týmto formálnym úkonom ktorý nikam nevedie ubehne ďalších niekoľko mesiacov čakania zo strany otca, lebo matka podľa preukázaných skúseností vie a je poučená, aký bude ďalší postup súdu, a teda výzvu v kľudne ignoruje. Na to v mnohých prípadoch nariadi súd pojednávanie vo veci výkonu rozhodnutia aby ešte stále dal matke šancu sa vyjadriť a znova ju formálne vyzvať, pojednávanie je vytýčené mnoho krát o ďalších niekoľko mesiacov. Potom príde bežná prax a to, odročenie pojednávania z dôvodu neprítomnosti matky alebo jej advokáta, ospravedlnenie sa, opätovná PN, čo pribúdajú ďalšie mesiace bránenia styku rodičovi s dieťaťom. Keď konečne príde deň pojednávania a matka sa rozplače prejaví všetok svoj dobrý úmysel už plniť rozhodnutie súdu, na to sa sudca vo väčšine prípadov žena zľutuje a matka odchádza s úsmevom s napomenutím a mnoho krát bez pokuty. A najbližší styk otca s dieťaťom sa znovu nekoná. Táto procedúra môže začať odznovu a možno sudca konečne uloží po x rokoch konečne prvú pokutu. Toto uloženie pokuty sa musí opätovne opakovať aby vyšetrovateľ mohol konečne uznať naplnenie skutkovej podstaty § 349. Z praxe pokiaľ to otec dovtedy nevzdá, alebo dieťa ešte vôbec bude vedieť kto je jeho druhý rodič, alebo neskončí otec na mizine toto domáhanie sa základného práva rodiča trvá niekoľko rokov vytrvalej práce otca, úradníkov, kolíznych pracovníkov a advokátov. Pritom na porovnanie - vymoženie výživného je úplná balada. Vzhľadom k tomu, že škodiaci rodičia sú dobre informovaní o medzerách v zákonoch a veľmi ťažkej vymožiteľnosti tohto práva zo súčasnou právnou úpravou nemožno očakávať akékoľvek zlepšenie v tomto smere. Je nutné urobiť novelu zákona už len kvôli tomu, že štátne orgány t.j. súdy vedome chránia takýchto rodičov pretože je to na ich subjektívnom zvážení či budú výkon rozhodnutia viesť urgentne k tomu aby došlo k trestnému stíhaniu, alebo nie. Súdy týmto dávajú priestor na opakované porušovanie základného práva rodiča. Samozrejme sú aj výnimočné prípady kedy súd koná zrýchlene a matka v trestnom konaní konečne po rokoch páchania zla dostane aspoň 12 mesačný podmienečný trest. Ale čo z toho keď Vaše dieťa Vás už nepozná a začínate na horšom začiatku ako pri cudzom dieťati. Takto vzniká zavrhnutie rodiča pod ochranou štátu...	Z	N	Pripomienka presahuje rámec návrhu zákona v časti čl. II, pričom predkladateľ sa nestotožňuje so zužovaním trestnej zodpovednosti spôsobom, ktorý navrhuje pripomienkujúci subjekt.	
MDaVSR	Čl. I ako celku
- v celom texte odporúčame jednotne používať pojmy, napr. „morálna škoda“ alebo „morálna ujma“ (napr. v § 2 písm. d) a písm. i), § 12 ods. 3), „civilný proces“ alebo „civilné konanie“ (v § 7 ods. 1, § 15), „subjekt poskytujúci pomoc obetiam“ alebo „subjekt poskytujúci podporu obetiam“ (napr. v § 2 písm. j), § 16 ods. 3), „tlačivá“ alebo „formuláre“ (v § 16 ods. 1, § 20 ods. 3) atď., - odporúčame zosúladiť znenie príslušných ustanovení s dôvodovou správou k nim, napr. znenie § 11 ods. 3 nekorešponduje s dôvodovou správou k tomuto ustanoveniu; to isté platí pre znenie § 21, § 27 ods. 4 atď.; zároveň je potrebné premietnuť odôvodnenia z dôvodovej správy do textu príslušných ustanovení návrhu zákona, napr. slová „a možnosť obeti násilného trestného činu domáhať sa odškodnenia žalobou na súde, ak ministerstvo spravodlivosti žiadosti nevyhovie alebo jej vyhovie iba sčasti“ uvedené v dôvodovej správe k Čl. I k § 15 a 16 je potrebné premietnuť do znenia § 16 atď., - text odporúčame upraviť gramaticky, predovšetkým vypustiť čiarky (napr. v § 2 písm. c) piatom bode za slovom „jej“, v § 9 za slovom „činu“) a vložiť čiarky (napr. v § 3 ods. 7 za slovom „dieťa“, v § 6 ods. 3 pred slovami „a to“) atď. 	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 25 ods. 1 písm. b)
druhý bod odporúčame zosúladiť s ods. 2 písm. a) druhým bodom, keďže fyzickú osobu zodpovednú za poskytovanie odbornej pomoci (príp. zodpovedného zástupcu) môže mať nielen fyzická osoba, ktorá žiada o akreditáciu, ale aj právnická osoba, ktorá žiada o akreditáciu. Zároveň v ods. 2 odporúčame ako prílohu k žiadosti o udelenie akreditácie ustanoviť aj výpis z obchodného registra alebo obdobného registra, ak ide o žiadateľa, ktorým je právnická osoba. 	O	N	Znenie ustanovenie § 25 ods. 1 písm. b) bolo upravené vecne odlišným spôsobom. Vyžadovanie výpisu z obchodného registra alebo inej úradnej evidencie pri právnických osôb je vzhľadom na aplikáciu zásady "1x a dosť" bezpredmetné; k tomu pozri zákona o eGovernmente.	
MDaVSR	Čl. I § 27 ods. 3
odporúčame nahradiť slovo „jemu“ slovom „im“ a odkaz „7)“ nad slovom „osoby“ odkazom „9)“	O	A		
MDaVSR	Čl. III bod 11, § 139 ods. 2
odporúčame nahradiť slovo „poškodenému“ slovom „svedkovi“ a číslo „8“ číslom „1“	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 29 ods. 2
odporúčame slová „akreditovaný subjekt“ uvedené v písm. a) až c) presunúť do úvodnej vety tohto ustanovenia	O	A		
MDaVSR	Čl. III bod 10, § 135 ods. 1 novej vete 
odporúčame slová „druhotnou viktimizáciou“ nahradiť slovami „druhotnej viktimizácii“	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 10 ods. 1
odporúčame slová „Európskej únie“ nahradiť slovami „iného členského štátu“	O	A		
MDaVSR	Čl. III bod 2 úvodnej vete
odporúčame slovo „poskytujúcich“ nahradiť slovom „poskytujúci“	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 15 ods. 4
odporúčame slovo „pre“ nahradiť slovom „pred“ 	O	A		
MDaVSR	Čl. III bod 7, § 82 ods. 6 
odporúčame slovo „proces“ nahradiť slovom „procese“ 	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 40
odporúčame slovo „zákon“ nahradiť slovom „zákonom“	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 6
odporúčame v ods. 2 nahradiť slovo „obetiam“ pred slovom „bezplatne“, „najviac“ a pred slovami „za poplatok“ slovom „obeti“, vypustiť slová „zo strany štátu“ a ods. 4 upraviť gramaticky a vypustiť slová „zastrašovaniu a pomste“ (už sú obsiahnuté v pojme opakovaná viktimizácia v § 2 písm. f))	O	A		
MDaVSR	Čl. III bod 4, § 46 ods. 8 úvodnej vete 
odporúčame vložiť čiarku za slovom „slobode“ a v nadväznosti na úvodnú vetu gramaticky upraviť znenie písmen a) až f), t. j. nahradiť slovo „prepustený“ slovom „prepustení“, slová „prepustenie alebo útek“ slovami „prepustení alebo úteku“ atď. . Obdobne odporúčame upraviť v Čl. III bode 11 znenie § 139 ods. 1.	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 4 ods. 2 písm. g)
odporúčame vypustiť slová „Európskej únie“	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 11 ods. 3
odporúčame vypustiť slovo „ale“ pred slovom „obeť“. Zároveň odporúčame v dôvodovej správe doplniť a bližšie špecifikovať dôvod pre ustanovenie výnimky pri trestnom čine sexuálneho zneužívania, kedy obeti násilného trestného činu nevzniká nárok na odškodnenie v prípade, ak obvinený alebo obžalovaný nie je pre nedostatok veku trestne zodpovedný, príp. z čoho má predmetná výnimka vychádzať (v súčasnom znení zákona č. 215/2006 Z. z. o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi v znení neskorších predpisov, ktorého úprava odškodňovania sa preberá v tretej časti Čl. I predmetného návrhu zákona, takúto výnimku totiž neobsahuje).	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 32 ods. 2
odporúčame za slovom „rozpočtu“ vypustiť čiarku a vložiť slovo „obsahujúci“	O	ČA	Znenie primerane upravené aj v zmysle pripomienok iných pripomienkujúcich subjektov.	
MDaVSR	Čl. I § 5
odporúčame: - v ods. 2 písm. a) vypustiť slová „tohto zákona“, - v ods. 2 písm. e) čiarku za slovom „viktimizácii“ nahradiť bodkou a vypustiť slová „zastrašovaniu a pomste“ (zastrašovanie a pomsta sú obsiahnuté v pojme opakovaná viktimizácia v § 2 písm. f)), - v ods. 3 úvodnej vete slová „zraniteľným obetiam“ nahradiť slovami „zraniteľnej obeti“, - v ods. 3 písm. c) zvážiť doplnenie vyhodnotenia hrozby nebezpečenstva značnej škody na majetku (zosúladenie s § 4 ods. 2 písm. e)) a - v ods. 5 nahradiť slovo „obetiam“ slovom „obeti“ a slovo „ich“ slovom „jej“ 	O	ČA	Vyhodnocovanie hrozby nebezpečenstva značnej škody na majetku nie je namieste, zámerom predkladateľa je riešiť ohrozenie života a zdravia. To je podstata aj právnej úpravy transponovanej smernice.	
MDaVSR	Čl. I § 2
odporúčame: - v písm. b) druhom bode slovo „pokolení“ nahradiť slovom „rade“, - v písm. c) piatom bode za slovom „vyznania“ vložiť slová „alebo viery“ (zosúladenie s § 3 ods. 2), - v písm. k) za slovami „alebo iného členského štátu“ vložiť slová „Európskej únie (ďalej len „členský štát“)“, vypustiť slovo „poškodenému“ a vložiť slovo „obete“ za slovom „žiadosti“, - v písm. l) vypustiť slová „Európskej únie (ďalej len „členský štát“)“ a slovo „poškodeného“ nahradiť slovom „obete“ 	O	A		
MDaVSR	Čl. I § 16 ods. 2
úvodnú vetu odporúčame upraviť nasledovne: „Prílohou k žiadosti podľa § 15 ods. 1 je“ 	O	A		
MDaVSR	poznámkam pod čiarou - Čl. I a Čl. IV
v Čl. I - v poznámke pod čiarou k odkazu 1 odporúčame za slovom „predpisov“ vypustiť slová „v znení neskorších predpisov“, - v poznámke pod čiarou k odkazu 3 odporúčame slová „zákon č. 576/2044 Z. z.“ nahradiť slovami „zákon č. 576/2004 Z. z.“, - v poznámke pod čiarou k odkazu 7 odporúčame slovo „poisťovaní“ nahradiť slovom „poisťovní“ a za slovom „predpisov“ vložiť slová „v znení neskorších predpisov“, - v poznámke pod čiarou k odkazu 8 odporúčame vypustiť slová „v znení neskorších predpisov“, - v poznámke pod čiarou k odkazu 11 odporúčame za slovo „zákona“ vložiť slová „Národnej rady Slovenskej republiky“, - v poznámke pod čiarou k odkazu 12 odporúčame za slovo „zákonov“ vložiť slová „v znení zákona č. 84/2014 Z. z.“, - v poznámke pod čiarou k odkazu 15 odporúčame za slová „Z. z.“ vložiť slová „o rozpočtových pravidlách verejnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov“ a v Čl. IV v poznámke pod čiarou k odkazu 15a odporúčame slová „15)“ nahradiť slovami „15a)“. 	O	A		
MFSR	K čl. I; K § 31 až 37
Podľa § 31 návrhu zákona MS SR poskytuje akreditovanému subjektu „finančnú podporu zo štátneho rozpočtu“, pričom finančnou podporou zo štátneho rozpočtu sa na účely tohto zákona rozumie poskytovanie finančných prostriedkov z rozpočtovej kapitoly MS SR akreditovaným subjektom na účely podpory obetí trestných činov. Z navrhovaného znenia vyplýva, že „finančná podpora zo štátneho rozpočtu“ sa poskytuje na základe žiadosti a má nenárokovateľný charakter. Z predloženého návrhu ani z dôvodovej správy nie je zrejmý rozdiel medzi finančnou podporou zo štátneho rozpočtu a dotáciou podľa § 8a ods. 1 zákona č. 523/2004 Z. z. o rozpočtových pravidlách verejnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, podľa ktorého sa dotácie poskytujú len na základe osobitného zákona v rozsahu, spôsobom a za podmienok ním ustanovených alebo ustanovených podrobnejšie iným všeobecne záväzným právnym predpisom vydaným na jeho vykonanie a za dodržania ustanovení zákona č. 523/2004 Z. z. Na základe uvedeného zastávam názor, že ide de facto o poskytnutie dotácie zo štátneho rozpočtu. So zavedením „finančnej podpory zo štátneho rozpočtu“ ako ďalšej formy poskytovania prostriedkov zo štátneho rozpočtu nesúhlasím a žiadam predložený návrh upraviť tak, aby bol v súlade s príslušnými ustanoveniami zákona č. 523/2004 Z. z. 	Z	A		
MFSR	Všeobecne
Návrh je potrebné zosúladiť s prílohou č. 1 Legislatívnych pravidiel vlády SR (ďalej len „príloha LPV“) [napríklad v čl. I § 2 písm. k) zosúladiť s bodom 9. 1 v spojení s bodom 61. 2 prílohy LPV, § 23 ods. 1 zosúladiť s bodom 55 prílohy LPV, v § 29 ods. 2 slová „akreditovaný subjekt“ z písmen a) až c) uviesť v úvodnej vete, v § 39 za slovo „doterajších“ vložiť slovo „právnych“, v čl. III bode 4 (§ 46 ods. 8) znenie písmen a), b), d) až f) gramaticky zosúladiť so znením úvodnej vety, v bode 11 (§ 139 ods. 1) znenie písmen a), b), d) až f) gramaticky zosúladiť so znením úvodnej vety, v čl. IV novelizačný bod zosúladiť s bodom 35. 2 prílohy LPV].	O	A		
MFSR	K čl. I; K § 32
V odseku 2 odporúčam za slová „okruh obetí a rozpočet,“ vložiť slová „potvrdenie daňového úradu a colného úradu o tom, že osoba nemá daňové nedoplatky a colné nedoplatky,“ a vypustiť slová „daňové nedoplatky,“. Podľa § 4 ods. 1 zákona č. 563/2009 Z. z. o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov je správcom dane daňový úrad, colný úrad a obec. Takže z navrhovaného znenia by osobe, ktorá žiada o poskytnutie finančnej podpory zo štátneho rozpočtu, vyplývala povinnosť predložiť doklad o tom, že nemá daňové nedoplatky od každej obce (ide o takmer 3000 obcí). Nedoplatok na cle sa navrhuje doplniť v nadväznosti na to, že ide o poskytnutie finančnej podpory zo štátneho rozpočtu, a teda žiadateľ má spĺňať podmienku, že má vysporiadané finančné vzťahy so štátnym rozpočtom. 	O	A		
MFSR	Všeobecne
V doložke vybraných vplyvov v bode 9. Vplyvy navrhovaného materiálu je označený rozpočtovo zabezpečený negatívny vplyv na rozpočet verejnej správy, pričom v Analýze vplyvov na rozpočet verejnej správy, na zamestnanosť vo verejnej správe a financovanie návrhu (ďalej len „analýza vplyvov“) tabuľke č. 1 je vyčíslený rozpočtovo nekrytý vplyv v sume 500 000 eur ročne; v analýze vplyvov časti 2.1.1. sa uvádza, že finančné krytie návrhu je čiastočne zabezpečené v rozpočte kapitoly MS SR a časť je uplatňovaná v rámci prioritných výdavkových titulov v rámci návrhu rozpočtu na roky 2018 až 2020. Keďže príprava návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2018 až 2020 v súčasnosti stále prebieha, nie je možné akceptovať navrhovaný spôsob financovania. Žiadam preto predmetné výdavky súvisiace s realizáciou návrhu zabezpečiť v rámci limitov výdavkov kapitoly MS SR na príslušný rozpočtový rok, bez dodatočných požiadaviek na štátny rozpočet. Upozorňujem, že uvedené pripomienky boli uplatnené v rámci predbežného pripomienkového konania, avšak návrh na medzirezortné pripomienkové konanie bol predložený pred oficiálnym ukončením predbežného pripomienkového konania. Na základe vyššie uvedeného žiadam návrh predložiť na záverečné posúdenie vybraných vplyvov v súlade s Jednotnou metodikou na posudzovanie vybraných vplyvov. 	Z	A		
MKSR	K Čl. I - k odkazu 1 a poznámke pod čiarou k odkazu 1
1) V Čl. I - odkaz 1 na poznámku pod čiarou je treba opatriť okrúhlou zátvorkou a umiestniť ho až za čiarkou. Odôvodnenie: Bod 22.1 Prílohy č. 1 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky. 	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 3 ods. 3
K Čl. I - § 3 ods. 3 odporúčame slová "alebo činností" nahradiť slovami "alebo v rozsahu svojich činností". Táto pripomienka platí aj pre odsek 4 Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka.	O	A		
MKSR	K odkazom na poznámky pod čiarou - všeobecne
Odporúčame v poznámkach pod čiarou uviesť konkrétne ustanovenie zákona. Odôvodnenie: Bod 23.3. Prílohy č. 1 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky.	O	ČA	Konkrétne ustanovenie sú citované v tých poznámkach, kde je to účelné.	
MKSR	K Čl. I - § 15 ods. 4
V Čl. I - § 15 ods. 4 odporúčame slovo "pre" nahradiť slovom "pred". Odôvodnenie: Odstránenie preklepu.	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 16 ods. 3
V Čl. I § 16 ods. 3 odporúčame odkaz 9 opatriť okrúhlou zátvorkou a umiestniť ho až za bodkou. Odôvodnenie: Bod 22.1. Prílohy č. 1 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky. 	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 23 ods. 3
V Čl. I - § 23 ods. 3 odporúčame slovo "prináleží" nahradiť slovami "možno poskytnúť". Odôvodnenie: Na poskytnutie dotácie nie je právny nárok.	O	N	Upravené v nadväznosti na pripomienku Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR.	
MKSR	K Čl. I - § 29 ods. 2 písm. b)
V Čl. I § 29 ods. 2 písm. b) odporúčame definovať porušenie povinnosti uvedených v § 28 "zvlášť závažným spôsobom". Odôvodnenie: Zrozumiteľnosť a jednoznačnosť.	O	A	Znenie bolo upravené tak, že druhá časť ustanovenia bola vypustená, keďže postačuje prvá časť ustanovenia v rozsahu "neplní povinnosti uvedené v § 28".	
MKSR	K Čl. I - § 4 ods. 5 písm. a) 
V Čl. I - § 4 ods. 5 písm. a) odporúčame upraviť takto: "forme a rozsahu odbornej pomoci, ktorá je poskytovaná obetiam, vrátane informácie v akom rozsahu je poskytovaná bezplatne;"....	O	A		
MKSR	K Čl. I § 5 (nadpis) ods. 1
V Čl. I § 5 odporúčame doplniť nadpis o "formy odbornej pomoci", ktoré sú upravené v troch odsekoch (napríklad "Formy odbornej pomoci a právo na poskytnutie odbornej pomoci"). Odsek 1 odporúčame správne štylisticky upraviť napr. takto: " Subjekty poskytujúce pomoc obetiam poskytujú alebo zabezpečujú obetiam odbornú pomoc za podmienok ustanovených týmto zákonom alebo osobitným predpisom. 3)".	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 5 ods. 1 (prvá veta)
V Čl. I - § 5 ods. 1 odporúčame prvú vetu upraviť takto:"Subjekty poskytujúce pomoc obetiam poskytujú alebo zabezpečujú odbornú pomoc obetiam za podmienok upravených týmto zákonom alebo osobitným predpisom.3) Odôvodnenie: Bod 2 Prílohy č. 1 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky.	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 8 ods. 3
V Čl. I § 8 ods. 3 odporúčame slovo "iba" nahradiť slovom "len". Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka.	O	A		
MKSR	K Čl. I - odkaz 11
V Čl. I - odkaz 11 na poznámku pod čiarou je treba opatriť okrúhlou zátvorkou. V poznámke pod čiarou k odkazu 11 odporúčame slová "zákona č. 10/1996 Z.z." nahradiť slovami "zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 10/1996 Z.z.". Odôvodnenie: 1. Bod 22.1 Prílohy č. 1 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky. 2) § 91 ods. 1 zákona NR SR č. 350/1996 Z. z..	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 10 ods. 2 písm. b) 
V Čl. I § 10 ods. 2 písm. b) odporúčame zvážiť, či je jednoznačné a dostatočne zrozumiteľné vyjadrenie vo vnútornom odkaze ustanovenia, keď sa odkazuje na "časť vety za prvou bodkočiarkou". odporúčame Odôvodnenie: Článok 6 ods. 1 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky. 	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 15 ods. 1
V Čl. I § 15 ods. 1 odporúčame uviesť názov ministerstva "Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky" a následne zaviesť skratku "ministerstvo spravodlivosti". Odôvodnenie: Bod 9.1. Prílohy č. 1 k Legislatívnym pravidlám Slovenskej republiky.	O	N	Legislatívna skratka „ministerstvo“ je zavedená už v § 2 písm. h), z uvedeného dôvodu nie je možné pripomienke vyhovieť. 	
MKSR	K Čl I § 16 ods. 1
V Čl. I § 16 ods. 1 odporúčame slovo "bydlisko" nahradiť slovami "trvalé bydlisko" s ohľadom na § 10 a slovo "ministerstvo" nahradiť slovami "ministerstvo spravodlivosti" s ohľadom na legislatívnu skratku, ktorú navrhujeme zaviesť v § 15 ods. 1. Pripomienka o zavedenej legislatívnej skratke platí pre celý text návrhu zákona v príslušnom gramatickom tvare t.zn. tam, kde je slovo "ministerstvo" treba doplniť slovo "spravodlivosti".	O	N	Legislatívna skratka "ministerstvo" je zavedená už v § 2 písm. h) /pôvodne § 2 písm. g)/. Ďalej je potrebné upozorniť, že tretia časť sa vzťahuje aj na cudzincov, ktorý nemusia mať nevyhnutne trvalé bydlisko.	
MKSR	K Čl. I - § 18 ods. 6
V Čl. I § 18 ods. 6 odporúčame z dôvodu jednoznačnosti a zrozumiteľnosti vnútorný odkaz "podľa odseku 4" nahradiť slovami "členského štátu". V odseku 6 písm. a) a b) a odseku 7 je treba spresniť "rozhodcovský orgán", ak ide o rozhodcovský orgán členského štátu, potom je to treba vyjadriť doplnením chýbajúcich slov, pretože nie je vhodné používať takúto skratku, keď existuje aj rozhodcovský orgán Slovenskej republiky (pozri § 19 ods. 2) a v ustanovení § 20 ods. 1 sa zasa má na mysli rozhodcovský orgán členského štátu. Odôvodnenie: Jednoznačnosť a zrozumiteľnosť.	O	N	Predkladateľ považuje právnu úpravu sa dostatočne zrozumiteľnú, použitie odkazu na odsek 4 je namieste, rovnako používanie pojmov asistetnčný orgán a rozhodovací orgán, ktoré sú v § 2 vymedzené čo do ich obsahu. Naviac ide o právnu úpravu prevzatú zo zákona č. 215/2006 Z. z.	
MKSR	K Čl. I - § 19 ods. 2 až 5
V Čl. I § 19 ods. 2 až 6 odporúčame slová "asistenčný orgán" nahradiť slovami "asistenčný orgán Slovenskej republiky", z dôvodu, že legislatívna skratka nebola zavedená v § 18 ods. 2, v ktorom je upravené, že "Asistenčným orgánom Slovenskej republiky je ministerstvo spravodlivosti." .	O	N	V § 2 písm. l) je zavedený pojem „asistenčný orgán“; týmto orgánom je buď orgán SR alebo iného členského štátu EÚ. Použitie pojmu „asistenčný orgán Slovenskej republiky“ v § 19 ods. 2 až 6 nie je namieste, keďže nevyhnutne nemusí ísť o asistenčný orgán SR, ale môže ísť aj o asistenčný orgán iného členského štátu. Z uvedeného dôvodu nie je možné pripomienke vyhovieť.	
MKSR	K Čl. I - § 25 ods. 1 písm. a)
V Čl. I § 25 ods. 1 písm. a) odporúčame v slovách "trvalý pobyt alebo prechodný pobyt" vypustiť slovo "alebo" z dôvodu, aby z ustanovenia bolo zrejmé, že trvalý pobyt FO uvádza vždy a prechodný pobyt len ak je aktuálny. Táto pripomienka platí aj v ďalšom texte. 	O	N	Predkladateľ považuje navrhovanú úpravu za vyhovoujúce, keďže z textu zákona je zrejmé, že sa uvádza buď trvalý alebo prechodný pobyt.	
MKSR	K Čl. I - § 34 ods. 2
V Čl. I § 34 ods. 2 písm. a) odporúčame na konci pripojiť slová "s uvedením identifikačných údajov". V § 34 ods. 2 vložiť nové písmeno g), ktoré znie: "g) podmienky použitia finančnej podpory zo štátneho rozpočtu," a doterajšie písmena g) až k) sa označujú ako písmena h) až l).	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 38 ods. 1
V Čl. I § 38 ods. 1 odporúčame slová "s výnimkou" nahradiť slovom "okrem". Odôvodnenie: Legislatívna pripomienka.	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 39
V Čl. I § 39 slovo "predo" nahradiť slovom "pred". Odôvodnenie: Gramatická pripomienka.	O	A		
MKSR	K Čl. I - § 6 ods. 2 a 4
V Čl. I § 6 ods. 2 odporúčame slová "zo strany štátu" nahradiť slovami "zo štátneho rozpočtu" a v odseku 4 čiarku za slovom "obete" odporúčame vypustiť a vložiť čiarku za slovom "tak". Odôvodnenie: Terminologické zosúladenie s § 31 a nasl. a gramatická pripomienka.	O	ČA	Znenie bolo upravené s tým, že došlo k zosúladeniu pojmov použitých v § 6 ods. 2; k tomu porovnaj znenie druhej a tretej vety.	
MKSR	K Čl. I prvej časti § 1
V Čl. I prvej časti - § 1 odporúčame vymedziť okruh spoločenských vzťahov, ktoré upravuje zákon. Odôvodnenie: Čl. 8 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky.	O	ČA	Znenie § 1 bolo upravné aj na základe pripomienok iných pripomienkujúcich subjektov a predkladateľ ho v novom znení považuje za vyhovujúce.	
MKSR	K Čl. I prvej časti - § 2 písm. b) prvý bod a druhý bod
V Čl. I prvej časti - § 2 písm. b) prvom bode pred slovo "či" vložiť čiarku a v druhom bode výraz "danej" nahradiť iným vhodnejším. Odôvodnenie: Gramatická pripomienka.	O	A		
MKSR	K poznámke pod čiarou na odkaz 7
V poznámke pod čiarou k odkazu 7 odporúčame vypustiť slová "v znení neskorších predpisov". Odôvodnenie: § 5 ods. 5 zákona č. 437/2004 Z. z. nebol novelizovaný.	O	A		
MOSR	čl. I § 2
1. V § 2 písm. b) prvom bode odporúčame vypustiť slová „tohto zákona“ z dôvodu nadbytočnosti. 2. V § 2 písm. b) druhom bode odporúčame slovo „pokolení“ nahradiť slovom „rade“. 	O	A		
MOSR	čl. I. § 40
Odporúčame slovo „zákon“ nahradiť slovom „zákonom“.	O	A		
MOSR	čl. III
V § 139 ods. 2 odporúčame slovo „poškodenému“ nahradiť slovom „svedkovi“ vzhľadom na to, že v ustanovení sa upravuje poskytovanie informácií svedkovi aj bez jeho žiadosti.	O	A		
MOSR	čl. I § 25
V § 25 ods. 1 písm. g) odporúčame slovo „miesto“ nahradiť slovami „adresa miesta“.	O	A		
MOSR	čl. I § 29 
V § 29 ods. 2 odporúčame na konci úvodnej vety pripojiť slová „akreditovaný subjekt“ a následne tieto slová vypustiť v písmenách a) až c).	O	A		
MOSR	čl. I § 4 
V § 4 ods. 3 odporúčame slová „písm. a) až f) a písm. i)“ nahradiť slovami „písm. a) až f) a i) “. 	O	A		
MOSR	čl. III bodu 4
V § 46 ods. 8 písm. a) a b) odporúčame slovo „prepustený“ nahradiť slovom „prepustení“. Rovnakú úpravu odporúčame vykonať aj v § 139 ods. 1 písm. a) a b). 	O	A		
MOSR	čl. III úvodnej vete
V úvodnej vete odporúčame uviesť aj zákon č. 152/2017 Z. z., ktorý v čl. VI. novelizoval Trestný poriadok.	O	A		
MPRVSR	celému materiálu
Bez pripomienok	O	A		
MPSVRSR	Všeobecná pripomienka
Návrh zákona o ochrane a podpore obetí trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa bezprostredne týka aj cieľovej skupiny osôb so zdravotným postihnutím. Odporúčame preto, aby bol návrh zákona v zmysle čl. 4 ods. 3 Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím konzultovaný aj s reprezentatívnymi organizáciami osôb so zdravotným postihnutím a predložený na Výbor pre osoby so zdravotným postihnutím, ktorý je poradným orgánom vlády Slovenskej republiky. 	O	A		
MPSVRSR	K doložke vybraných vplyvov a analýze vplyvov na rozpočet verejnej správy, na zamestnanosť vo verejnej správe a financovanie návrhu
Odporúčame upraviť počet hodín právneho poradenstva poskytovaného deťom tak, aby bolo poskytované v rovnakom rozsahu, ak nie vo vyššom, ako pre dospelých. Odôvodnenie: Podľa doložky vybraných vplyvov a analýzy vplyvov na rozpočet verejnej správy, na zamestnanosť vo verejnej správe a financovanie návrhu na poskytovanie podpory subjektom poskytujúcim pomoc obetiam trestných činov, sa predpokladajú ročne výdavky vo výške cca 500 000 eur, a to na právne poradenstvo v sume cca 160 000 eur (cca 16 eur/hodina) a psychologické poradenstvo cca 340 000 eur (cca17 eur/hodina) pre cca 3 540 osôb, z toho 3 000 dospelých a 540 detí, pričom právne poradenstvo by sa poskytovalo dospelým v rozsahu 3 hodín a deťom v rozsahu 2 hodín a psychologické poradenstvo by sa poskytovalo dospelým v rozsahu 5 hodín a deťom v rozsahu 10 hodín. Dieťa je v predloženom návrhu vymedzené ako obzvlášť zraniteľná obeť, preto by malo mať nárok na rovnakú, ak nie vyššiu, pomoc ako dospelý. Dieťa spravidla nedisponuje žiadnym majetkom a nemá tak dostatočné finančné prostriedky na právnu pomoc, ktorá v sebe zahŕňa aj zastupovanie (§ 7 ods. 1). V tomto smere, máme zároveň za to, že počet hodín určený na poskytnutie právnej pomoci nie je dostatočný. Ak sa podľa § 7 ods. 1 návrhu právnou pomocou rozumie poskytovanie právnych informácií a právne zastupovanie obete v trestnom konaní a v civilnom procese, ak si obeť uplatnila nárok na náhradu škody v trestnom konaní a o jej nároku nebolo rozhodnuté, tak právna pomoc v rozsahu 2 alebo 3 hodiny nemôže byť dostatočná. 	O	A		
MPSVRSR	K analýze sociálnych vplyvov
Odporúčame v časti 4.2 analýzy sociálnych vplyvov k špecifikácii návrhom zákona ovplyvnených skupín obyvateľstva a opisu navrhovaných opatrení doplniť zhodnotenie vplyvov predloženého návrhu zákona na súčasný stav, teda uviesť aj zásadné zmeny, ktoré návrh zákona prinesie v dotknutej oblasti. Odôvodnenie: Zosúladenie s Jednotnou metodikou na posudzovanie vybraných vplyvov. 	O	A		
MPSVRSR	K čl. I § 36 písm. c) bodu 6
Odporúčame v čl. I § 36 písm. c) bode 6 za slovo „zloženie“ vložiť slovo „hodnotiacej“. Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka, zosúladenie znenia návrhu. 	O	A		
MPSVRSR	K čl. I § 12 ods. 2 a 3 a §13
Odporúčame v čl. I navrhovanom § 12 ods. 2 a 3 a § 13 za slová „minimálnej mzdy“ vložiť slová „podľa osobitného predpisu“ s odkazom na zákon č. 663/2007 Z. z. o minimálnej mzde v znení neskorších predpisov. Odôvodnenie: Spresnenie znenia návrhu. 	O	A		
MPSVRSR	K čl. I § 2 písm. c) bodu 3
Odporúčame v čl. I navrhovanom § 2 písm. c) bode 3 doplniť odkaz na Dohovor OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím (oznámenie Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 317/2010 Z. z.), ktorý v čl. 1 definuje osoby so zdravotným postihnutím ako osoby s dlhodobými telesnými, mentálnymi, intelektuálnymi alebo zmyslovými postihnutiami, ktoré v súčinnosti s rôznymi prekážkami môžu brániť ich plnému a účinnému zapojeniu do života spoločnosti na rovnakom základe s ostatnými. Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 	O	A		
MPSVRSR	K čl. I § 2 písm. c) bodu 5
Odporúčame v čl. I navrhovanom § 2 písm. c) bode 5 na konci pripojiť slová „alebo viery, politického alebo iného zmýšľania, národného alebo sociálneho pôvodu alebo z iných dôvodov.“ Odôvodnenie: Sme toho názoru, že taxatívne vymedzenie dôvodov spáchania trestného činu je neúplné a nedostatočné, nakoľko neobsahuje úplný výpočet možných dôvodov na spáchanie trestného činu v súlade so zákonom č. 365/2004 Z. z. o rovnakom zaobchádzaní v niektorých oblastiach a o ochrane pred diskrimináciou a o zmene a doplnení niektorých zákonov (antidiskriminačný zákon) v znení neskorších predpisov a v súlade s ostatnými bodmi § 2 návrhu zákona. 	O	A		
MPSVRSR	K čl. I § 23 ods. 3
Odporúčame v čl. I navrhovanom § 23 ods. 3 znenie druhej vety nahradiť týmto znením: „Financovanie sociálnych služieb upravuje osobitný predpis10).“ Odôvodnenie: Zákon č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách a o zmene a doplnení zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, ako vyplýva z ustanovenia § 1, upravuje právne vzťahy pri poskytovaní sociálnych služieb, financovanie sociálnych služieb a dohľad nad poskytovaním sociálnych služieb. V § 2 ods. 1 zákona č. 448/2008 Z. z o sociálnych službách je uvedená definícia sociálnej služby, pod ktorou sa rozumie odborná činnosť, obslužná činnosť alebo ďalšia činnosť alebo súbor týchto činností, ktoré sú zamerané na skutočnosti uvedené v písm. a) až f). Zákon č. 448/2008 Z. z o sociálnych službách vo svojej štvrtej časti ďalej upravuje aj podmienky financovania sociálnych služieb poskytované verejným poskytovateľom sociálnej služby a neverejným poskytovateľom sociálnej služby. Ide o viaczdrojové financovanie, nielen napr. z rozpočtu poskytovateľov (obec, vyšší územný celok) alebo vlastných zdrojov poskytovateľa, z úhrad za sociálne služby od prijímateľa sociálnych služieb, ale aj z finančného príspevku poskytnutého z rozpočtu Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, z prostriedkov samospráv. V rámci pôsobnosti Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky v súlade so zákonom č. 448/2008 Z. z o sociálnych službách a za podmienok v ňom stanovených, v rámci finančnej podpory obce a neverejného poskytovateľa sociálnych služieb poskytuje finančný príspevok na financovanie sociálnej služby v zariadení podľa § 71 ods. 6 (z účelovej dotácie ministerstva napr. aj na zariadenie núdzového bývania) a finančný príspevok na poskytovanie sociálnej služby podľa § 78a (neverejnému poskytovateľovi na základe písomnej žiadosti). V súlade s § 71 ods. 6 zákona č. 448/2008 Z. z o sociálnych službách sa obci, ktorá zriadila alebo založila niektoré druhy zariadení, teda aj zariadenie núdzového bývania (§ 29), alebo obci, ktorá poskytuje sociálne služby v týchto zariadeniach, sa z účelovej dotácie Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky poskytuje finančný príspevok na financovanie sociálnej služby v tomto zariadení vo výške podľa prílohy č. 4a (1800 eur/1 miesto/rozpočtový rok), podľa druhu sociálnej služby a počtu miest v tomto zariadení. V zariadení núdzového bývania (§ 29) sa podľa zákona č. 448/2008 Z. z o sociálnych službách poskytuje ubytovanie na určitý čas, sociálne poradenstvo (§ 19 - základné sociálne poradenstvo a špecializované sociálne poradenstvo) a pomoc pri uplatňovaní práv a právom chránených záujmov. V súlade so zákonom č. 448/2008 Z. z o sociálnych službách, vyšší územný celok je povinný poskytovať finančný príspevok na prevádzku poskytovanej sociálnej služby neverejnému poskytovateľovi sociálnej služby, ak ho o to požiadal a poskytuje sociálnu službu v zariadení, ktorým je, okrem iného, aj zariadenie núdzového bývania, prípadne poskytuje aj špecializované sociálne poradenstvo ako samostatnú odbornú činnosť, na ktorú má udelenú akreditáciu podľa § 88 zákona č. 448/2008 Z. z o sociálnych službách. Navrhovanú zmenu je následne potrebné zohľadniť aj v osobitnej časti dôvodovej správy k čl. I § 27. 	O	ČA	Znenie upravené v nadväznosti na uskutočnené rozporové konanie. 	
MPSVRSR	K čl. I § 29 ods. 1 písm. a)
Odporúčame v čl. I navrhovanom § 29 ods. 1 písm. a) za slovo „skončenia“ vložiť slovo „platnosti“. Odôvodnenie: Navrhovaná úprava vychádza z predchádzajúcich ustanovení, kde je ako podstatná náležitosť rozhodnutia o udelení akreditácie uvedené aj obdobie platnosti akreditácie, t.j. časovo bližšie vymedzený úsek platnosti akreditácie. Uvedené doplnenie navrhujeme aj z dôvodu aplikačnej praxe v oblasti akreditácií v rámci sociálnych služieb. 	O	A		
MPSVRSR	K čl. I § 32 ods. 2
Odporúčame v čl. I navrhovanom § 32 ods. 2 slovo „príspevku“ nahradiť slovami „povinných príspevkoch“. Odôvodnenie: Príspevky na starobné dôchodkové sporenie sa podľa § 20 zákona č. 43/2004 Z. z. o starobnom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 252/2012 Z. z. delia na povinné a dobrovoľné príspevky. Na osobu zúčastnenú na starobnom dôchodkovom sporení sa okrem sadzby na poistné na dôchodkové poistenie vzťahuje aj sadzba na platenie povinných príspevkov na starobné dôchodkové sporenie. Okrem tejto povinnosti má sporiteľ aj možnosť platenia tzv. dobrovoľných príspevkov; platenie týchto príspevkov je však na vôli sporiteľa a zamestnávateľ môže na základe vzájomnej dohody plniť len úlohu odvádzateľa a v prípade ich nezaplatenia, nedoplatok vznikne samotnému sporiteľovi, nie zamestnávateľovi. Z uvedených dôvodov považujeme za potrebné navrhovanú formuláciu spresniť. 	O	A		
MPSVRSR	K čl. I § 33 ods. 2
Odporúčame v čl. I navrhovanom § 33 ods. 2 slová „Neschválenie alebo schválenie“ nahradiť slovami „Schválenie alebo neschválenie“. Odôvodnenie: Zosúladenie znenia návrhu. Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky na svojom webovom sídle zverejňuje ako prvý zoznam schválených žiadostí a až ako druhý zoznam neschválených žiadostí o poskytnutie finančnej podpory. 	O	A		
MPSVRSR	K čl. I § 6 ods. 2
Odporúčame v čl. I navrhovanom § 6 ods. 2 vypustiť slová „alebo osobitných predpisov3)“. Odôvodnenie: V § 6 návrhu sa okrem iného ustanovuje, že všeobecnú odbornú pomoc sú povinné subjekty poskytujúce pomoc obetiam poskytnúť po dobu 90 dní bezplatne, ak získali finančný príspevok zo strany štátu. Všeobecná odborná pomoc zahŕňa aj právnu pomoc na uplatnenie práv obete, ktoré jej patria podľa tohto zákona, právnu pomoc na uplatnenie práv obete, ktorá má postavenie poškodeného alebo svedka v trestnom konaní a je súčasťou pomoci podľa § 6 ods. 3 návrhu. Vo vzťahu k detským obetiam, žiadny zo subjektov, ktoré získali akreditáciu na niektoré z opatrení podľa zákona č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, nedostane akreditáciu na pomoc podľa § 5 ods. 2 písm. b) a c) návrhu, ako ani finančné prostriedky na takúto pomoc zo strany štátu alebo samosprávy. Preto je vylúčené, aby subjekty poskytujúce pomoc obetiam, ktoré hoci aj dostali finančnú podporu od štátu na vykonávanie opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, poskytovali bezplatne aj právnu pomoc podľa § 5 ods. 2 písm. b) a c). 	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave, a to z toho dôvodu, že subjekt poskytujúci pomoc obetiam môže získať finančnú podporu na poskytovanie odbornej pomoci obetiam aj podľa iných právnych predpisov, napr. zákon č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách a o zmene a doplnení zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov.	
MPSVRSR	K čl. I § 5 ods. 3 písm. d) 
Odporúčame v čl. I znenie navrhovaného § 5 ods. 3 písm. d) nahradiť znením: „d) sprostredkovanie poskytovania sociálnych služieb v zariadení núdzového bývania a špecializovaného sociálneho poradenstva podľa osobitného predpisu.4)“. Zároveň odporúčame z poznámky pod čiarou k odkazu 4 vypustiť zákon č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Odôvodnenie: Zákon č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách a o zmene a doplnení zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov vo svojich ustanoveniach definuje cieľovú skupinu, ktorej poskytuje sociálne služby v zariadení núdzového bývania. Ide o fyzické osoby v nepriaznivej sociálnej situácii, ktoré sú ohrozené sociálnym vylúčením alebo majú obmedzené schopnosti spoločensky sa začleniť a samostatne riešiť svoje problémy pre ohrozenie správaním iných fyzických osôb alebo, ak sa stala obeťou správania iných fyzických osôb. § 29 zákona č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách v znení zákona č. 485/2013 Z. z. definuje odborné činnosti, obslužné a ďalšie činnosti, ktoré sa v tomto zariadení pre cieľovú skupinu poskytujú. K druhej časti pripomienky uvádzame, že zariadenia sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately neposkytujú bývanie, ich cieľom je ochrana dieťaťa, nie poskytovanie bývania. Deti sa do takéhoto zariadenia umiestňujú buď na základe rozhodnutia súdu, ako je to vo väčšine prípadov umiestnených detí, alebo na základe dohody s rodičom, ktorý túto službu hradí sám a v prípade, ak rodič bude zároveň páchateľom trestného činu umiestnenie dieťaťa na základe dohody s rodičom nebude možné. 	O	A		
MPSVRSR	K čl. I § 37 ods. 1
Odporúčame v čl. I zvážiť preformulovať navrhovaný § 37 ods. 1 v tom zmysle, aby Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky viedlo na svojom webovom sídle register len vo vzťahu k subjektom poskytujúcich pomoc obetiam trestných činov, ktorým samo udelí akreditáciu. Odôvodnenie: Ak má subjekt záujem poskytovať pomoc podľa zákona o ochrane a podpore obetí trestných činov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, je povinný sa akreditovať podľa tohto zákona. Nie je zrejmé, prečo by subjekty, ktoré poskytujú pomoc, alebo majú akreditáciu podľa iných právnych predpisov, napr. zákona č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách, zákona č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a nemajú akreditáciu podľa tohto zákona, mali byť uvádzané v registri subjektov poskytujúcich pomoc obetiam. Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky má na svojom webovom sídle zverejnené registre subjektov, ktoré majú udelenú akreditáciu podľa oboch vyššie uvedených zákonov. 	O	ČA	Znenie náležite upravené v zmysle dosiahnutého konsenzu na rozporom konaní. 	
MPSVRSR	K čl. IV
Odporúčame v čl. IV citácii poznámky pod čiarou k odkazu 15a za slovo „15“ vložiť slovo „a“. Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 	O	A		
MPSVRSR	K osobitnej časti dôvodovej správy k čl. I § 2
Odporúčame v osobitnej časti dôvodovej správy k čl. I § 2 bližšie vysvetliť navrhované znenie § 2 písm. c) prvého bodu časti vety za bodkočiarkou a uviesť, aké dôvody môžu existovať na spochybnenie veku dieťaťa, ktorý je možné preukázať napr. rodným listom. Odôvodnenie: Spresnenie textu návrhu v záujme bezproblémovej aplikácie a výkladu návrhu. 	O	A		
MPSVRSR	K osobitnej časti dôvodovej správy k čl. I § 27
Odporúčame znenie osobitnej časti dôvodovej správy k čl. I § 27 zosúladiť s navrhovaným § 27. Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 	O	A		
MŠVVaŠSR	§ 24 ods. 3
Odporúčame slová „vysokoškolského diplomu získaného v magisterskom študijnom programe“ nahradiť slovami „dokladu o absolvovaní štúdia magisterského študijného programu“. Súčasne odporúčame zvážiť rozšírenie preukázania odbornej spôsobilosti o preukázanie vysokoškolského diplomu získaného v doktorskom študijnom programe.	O	ČA	Znenie ustanovenia boli primerane upravené na podklade pripomienok iných pripomienkujúcich subejktov, terminológia "doklad o absolvovaní štúdia" však bola zohľadnená.	
MŠVVaŠSR	§ 25 ods. 1 písm. f)
Odporúčame slovo „zaistenia“ nahradiť slovom „zabezpečenia“.	O	A		
MŠVVaŠSR	§ 21 ods. 1
Odporúčame ustanovenie preformulovať tak, aby vznik povinnosti obete násilného trestného činu vrátiť ministerstvu finančné prostriedky bola viazaná na uplatnenie práva štátom. V navrhovanom znení sa ustanovenie povinnosti míňa účelu.	O	N	Kým túto skutočnosť neoznámi poškodený, aj tak nie je praktická možnosť dozvedieť sa o tom, že nejaké odškodnenie získal. Z uvedeného dôvodu nie je možné pripomienke vyhovieť a predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave.	
MŠVVaŠSR	§ 11 ods. 3
Odporúčame vypustiť slovo „ale“. Súčasne odporúčame zvážiť, aby aj obeť trestného činu sexuálneho zneužívania mala nárok na odškodnenie aj v prípade, ak dôjde k oslobodeniu obžalovaného spod obžaloby alebo k zastaveniu trestného stíhania z dôvodu, že obžalovaný alebo obvinený pre nedostatok veku nie je trestne zodpovedný. Absencia trestnej zodpovednosti z dôvodu veku neznamená, že v objektívnej realite sa skutok nestal, pričom v rámci tohto skutku sa fyzická osoba stlala obeťou násilného trestného činu.	O	ČA	Dôvodom tejto úpravy je, že potom ide o dve osoby, z ktorých každá je „páchateľom“ i „poškodeným“, ktoré by teda mali nárok voči sebe navzájom. Preto predkladateľ navrhol úpravu tak, že žiadna z nich podľa tohto zákona odškodnenie nedostane. Opačná úprava by znamenala, že dvom osobám mladším ako 15 rokov po súloži vznikne nárok na odškodnenie od štátu. Ide o absurdnú situáciu. Z uvedeného dôvodu nie je možné pripomienke vyhovieť v plnom rozsahu.	
MŠVVaŠSR	Predkladacia správa
V treťom odseku odporúčame slovo „smernica“ nahradiť slovom „smernice“.	O	A		
MVSR	k § 1
1. K § 1 uvádzame, že návrh zákona v § 2 písm. d) zavádza pojem „obeť násilného trestného činu“, preto je potrebné vypustiť za slovami „odškodňovanie obetí“ slovo „úmyselných“ a tiež vypustiť legislatívnu skratku ako nadbytočnú, pretože návrh zákona obsahuje legálnu definíciu daného pojmu.	O	A		
MVSR	§ 2 písm. c) bod 6
10. V § 2 písm. c) bode 6 navrhujeme uviesť, o aký iný trestný čin má ísť. Či ide o iný trestný čin než ako sa uvádza v bode 4 a/alebo 5. V takom prípade je potrebné za slovom „činu“ uviesť vnútorný odkaz na tieto ustanovenia návrhu zákona v súlade s bodom 22.7 legislatívno-technických pokynov. Ďalej uvádzame, že podľa písm. f) je zastrašovanie a pomsta zo strany páchateľa súčasťou opakovanej viktimizácie (pozri aj § 6 ods. 4). Ďalej žiadame na koniec bodu 6 doplniť slová: „vzťahu k páchateľovi alebo závislosti od páchateľa“. Doplnenie textu žiadame z dôvodu zosúladenia návrhu zákona s bodom 56 Smernice EP a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV. 	O	ČA	Vzhľadom na logické usporiadanie písm. c) je zrejmé, že ide o trestné čine iné ako sú tie, ktoré sú uvedené v bodoch 4 a 5, čiže navrhované doplnenie nepovažuje predkladateľ za potrebné; vo zvyšku pripomienka akceptovaná.	
MVSR	k § 2 písm. d)
11. K § 2 písm. d) uvádzame, že návrh zákona používa pojem „úmyselný násilný trestný čin“. Právny poriadok daný pojem nevymedzuje, preto nie je zrejmé, či ide o trestné činy spáchané násilím, či o trestné činy, ktoré už svojou povahou sú násilné. Zrejme však pôjde o akýkoľvek trestný čin, ktorého dôsledkom je ujma na zdraví alebo smrť, ako sa to dá vyvodiť z ustanovenia písmena d). Z tohto dôvodu navrhujeme v ustanovení písmena d) vypustiť za slovom „úmyselným“ slovo „násilným“, aby mohlo ísť o akýkoľvek trestný čin, ktorého následkom je ujma na zdraví či smrť. Tým sa dosiahne, že pojem „násilný trestný čin“ bude ľahšie identifikovateľný a bude zahŕňať akýkoľvek trestný čin, ktorým bude spôsobená ujma na zdraví alebo smrť.	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave, ktorá vychádza z platného znenia zákona č. 215/2006 Z. z. o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi, pričom táto právna úprava sa v praxi osvedčila a nie je nutná jej zmena, keďže z hľadiska praktického uplatňovania neprichádza k aplikačným problémom.	
MVSR	k § 2 písm. g)
12. V § 2 písm. g) navrhujeme bližšie vymedziť, na čo sa akreditácia udeľuje.	O	N	Ustanovenie § 2 písm. g) je základným ustanovením, preto niet dôvodu ho rozširovať navrhovaným spôsobom, rozsah akreditácie vyplýva z § 23 a nasl.	
MVSR	k § 2 písm. h)
13. V § 2 písm. h) žiadame pojem „restoratívna justícia“ nahradiť iným vhodným pojmom. Pojem justícia je všeobecne vnímaný vo význame súdnictvo, súdne orgány, menej vo význame spravodlivosť. Vo význame spravodlivosť sa však jednoznačne chápe ako súdna spravodlivosť. V slovenskom preklade smernice sa tiež používa pojem restoratívna spravodlivosť. Ak teda navrhovateľ má za cieľ riešiť negatívne následky vyplývajúce zo spáchaného trestného činu medzi obeťou a páchateľom pomocou tretej nestrannej strany, za zváženie stojí vôbec nepoužiť celkom neznámy a verejnosti nezrozumiteľný pojem, ale nahradiť ho zrozumiteľným pojmom mediácia. 	O	A	Namiesto pojmu "restoratívna justícia" bol použitý pojem "mediácia" s primeranou úpravou jeho obsahu.	
MVSR	k § 2 písm. i)
14. Znenie § 2 písm. i) vykazuje viaceré nedostatky, na ktoré sme už upozorňovali v pripomienkach k písmenu b) bod 1. Nepovažujeme za správne definovať pojem „ujma na zdraví“, o to viac, že v existujúcom systéme trestného práva pôsobí veľmi zmätočne. Zbytočne duplicitne vymedzuje pojem ujmy na zdraví tak, ako ho definuje Trestný zákon (ublíženie na zdraví a ťažká ujma na zdraví), ignoruje však akúkoľvek ujmu na zdraví nenapĺňajúcu ešte pojem ublíženia na zdraví a nesprávne subsumuje pojem „smrť“ pod pojem „ujma na zdraví“. Ujma na zdraví môže byť spôsobená len žijúcej fyzickej osobe. Aj Trestný zákon v § 142 výslovne odlišuje pojem „ujma na zdraví“ a „smrť“. Ďalej ustanovenie § 2 písm. i) za ujmu na zdraví považuje aj morálnu ujmu, ktorú však návrh zákona nie vždy pod tento pojem subsumuje (pozri znenie písmena d)). Dokonca pod pojem ublíženie na zdraví nesubsumuje ani pojem smrť (tiež v písmene d)). Znenie písmena i) vnáša zmätočnosť do výkladu pojmu „ublíženie na zdraví“ v systéme trestného práva, preto je potrebné ho vypustiť a rešpektovať logickú štruktúru zavedených právnych pojmov.	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave, ktorá vychádza z platného znenia zákona č. 215/2006 Z. z. o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi, pričom táto právna úprava sa v praxi osvedčila a nie je nutná jej zmena, keďže z hľadiska praktického uplatňovania neprichádza k aplikačným problémom.	
MVSR	k § 2 písm. j)
15. V § 2 písm. j) návrh zákona definuje pojem „subjekt poskytujúci pomoc obetiam“. Pod tento pojem zahŕňa aj subjekt poskytujúci či zabezpečujúci pomoc a podporu obetiam na základe výkonu svojej profesie. Nie je jednoznačné, či pod tento pojem nie je možné subsumovať aj „policajtov“ a „príslušníkov Policajného zboru“ (pojmy prebraté z § 4 ods. 2) v súvislosti so znením ustanovenia § 5 ods. 2, ktorý za všeobecnú odbornú pomoc obetiam považuje odbornú činnosť, ktorou je aj v písmene a) uvedené poskytnutie a náležité vysvetlenie informácií podľa § 4 ods. 2 návrhu zákona, ktoré podľa návrhu zákona prináleží poskytovať policajtom a príslušníkom Policajného zboru. Podľa nášho názoru by malo ísť skôr o poskytnutie informácií podľa § 4 ods. 5, kde sa subjekty poskytujúce pomoc obetiam aj uvádzajú. Zrejme v § 5 ods. 2 písm. a) ide o nesprávny vnútorný odkaz. V § 5 ods. 2 písm. a) navrhujeme preto zaviesť odkaz na § 4 ods. 5, aby bolo jednoznačné, že subjektom poskytujúcim pomoc obetiam podľa § 2 písm. j) nebude policajt či príslušník Policajného zboru. (V prípade ponechania predkladateľom navrhovanej úpravy by na tieto subjekty nesedela ani právna úprava podľa § 6 návrhu zákona.) 	O	A	Znenie primerane upravené.	
MVSR	k § 2 písm. k) 
16. V § 2 písm. k) návrh zákona používa pojem „poškodený“. Ide o prebratie ustanovenia zákona č. 215/2006 Z. z., ktorý tento pojem na svoje účely definuje. Návrh zákona však pre potreby odškodňovania ujmy na zdraví spôsobenej úmyselným trestným činom používa pojem „obeť násilného trestného činu“ a nie pojem „poškodený“ a tento pojem aj definuje. Je potrebné rešpektovať návrhom zákona zavedenú terminológiu. Upozorňujeme, že zákon č. 215/2006 Z. z. pod pojmom „poškodený“ chápal aj „pozostalého manžela po zomretom a pozostalé dieťa po zomretom, a ak ich niet, pozostalého rodiča po zomretom, a ak ho niet, osobu, ku ktorej mal zomretý vyživovaciu povinnosť“. Tieto osoby však absenciou definície pojmu „poškodený“ nie sú zahrnuté v znení písmena k), pretože sa podľa znenia písmena d) považujú za obete násilného trestného činu. V záujme doplnenia týchto osôb je potrebné pojem „poškodený“ nahradiť pojmom „obeť násilného trestného činu“. Vyššie sme už upozorňovali na problémy, ktoré sa môžu vyskytnúť zavedením pojmu „ujma na zdraví“, ktorý by v sebe subsumoval aj morálnu ujmu spôsobenú vymenovanými trestnými činmi. Z toho dôvodu navrhujeme namiesto slov „za ujmu na zdraví“ uviesť slová „za ublíženie na zdraví spôsobené úmyselným trestným činom alebo morálnu ujmu spôsobenú trestným činom obchodovania s ľuďmi, znásilnenia, sexuálneho násilia alebo sexuálneho zneužívania“ a z dôvodu, že v danom ustanovení majú byť zahrnuté aj obete podľa § 2 písm. b) bod 2 navrhujeme ako následok trestného činu doplniť aj „smrť“. Tieto pripomienky obdobne platia aj pre ustanovenie písmena l). 	O	A	MV SR malo zrejme namysli § 2 písm. l), keďže písm. k) pojem "poškodený" nepoužíva. Pripomienka akceptovaná.	
MVSR	k § 3 ods. 1
17. K § 3 – V odseku 1 navrhujeme slovo „identifikovaný“ nahradiť slovom „zistený“ a zosúladiť text návrhu zákona s § 201 ods. 2 Trestného poriadku.	O	A		
MVSR	k § 3 ods. 1
18. K § 3 ods. 1 – Navrhujeme explicitne upraviť, ktorý subjekt a v akom konaní preukazuje, že osoba, ktorá tvrdí, že je obeťou trestného činu, nie je takouto obeťou. Navrhujeme explicitne upraviť, čo sa považuje za „zjavné zneužitie postavenia obete podľa tohto zákona“, ako aj ktorý subjekt a v akom konaní je oprávnený o tom rozhodnúť. Navrhovaná úprava je v oboch uvedených prípadoch prakticky neaplikovateľná. Možno oceniť zámer predkladateľa vylúčiť nie ojedinelé prípady, keď osoba vyhlasuje, že je obeťou trestného činu, hoci je celkom zjavné, že toto tvrdenie je motivované snahou riešiť občianskoprávne, obchodnoprávne, rodinné, správnoprávne, či iné vzťahy pomocou noriem trestného práva bez zachovania princípu ultima ratio. Je evidentné, že nie je účelné, aby v takýchto prípadoch štátne orgány a iné subjekty boli viazané povinnosťami podľa navrhovaného zákona, a aby sa tak plytvalo časom a prostriedkami, ktoré by mohli byť použité v prospech obetí trestných činov. Pri uplatňovaní tohto zámeru však predkladateľ neustanovil príslušným subjektom žiadny legálny postup, ktorý by mohli použiť pri rozhodovaní o predmetných otázkach. Teda príslušné subjekty zrejme jednoduchou úvahou, bez nutnosti odvolania sa na dôvody, majú právo dospieť k záveru, že „je preukázané, že osoba nie je obeťou trestného činu“ alebo že „osoba zjavne zneužíva postavenie obete“. Na druhej strane návrh zákona neobsahuje ani nástroje, ktoré môžu využiť obete trestných činov, ktoré v dôsledku svojvoľného rozhodnutia príslušného subjektu majú odopreté využitie práv podľa navrhovaného zákona. 	O	ČA	Pripomienka bola s MV SR prerokovaná dňa 4.8.2017 s tým, že MV SR akceptovalo úpravu dôvodovej správy k návrhu zákona tak, aby táto obsahovala bližšie ozrejmenie toho, akým spôsobom budú OČTK a súdy, či subjekty poskytujúce pomoc obetiam aplikovať toto ustanovenia.	
MVSR	k § 3 ods. 6
19. K § 3 ods. 6 uvádzame, že podľa nášho názoru dané ustanovenie má iba deklaratórnu povahu, t.j. neukladá nové práva či povinnosti iba deklaruje už Trestným poriadkom priznané práva či povinnosti. Z tohto dôvodu sa javí ako nadbytočné a navrhujeme ho vypustiť. Dávame však do pozornosti, že ustanovenie odseku 6 zabúda na osoby (podľa § 2 písm. b) bod 2 návrhu označené tiež za obete) § 369 Trestného poriadku označené ako oprávnené osoby. 	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave, ktorého cieľom je ozrejmiť procesné postavenie obete v trestnom konaní, nestotožňujeme sa, že ide iba o deklaratórne ustanovenie. 	
MVSR	k § 2 písm. b) bod 1
2. K ustanoveniu § 2 písm. b) bod 1 uvádzame, že ide o recepciu pojmu „poškodený“ z § 46 ods. 1 Trestného poriadku. V súvislosti s tým uvádzame, či by nebolo vhodné uviesť pojem „poškodený“ s odkazom na Trestný poriadok, o to viac, že § 3 ods. 1 podmienky, za ktorých bolo či malo byť poškodenému trestným činom ublížené na zdraví podľa nášho názoru vôbec nedefinuje. Rovnako ako poškodený sa za obeť považujú aj subjekty vymenované v bode 2, tu sa však naplnenie podmienky podľa § 3 ods. 1 návrhu zákona vo vzťahu k smrti poškodeného nevyžaduje, pričom ustanovenie § 3 ods. 1 používa pojem „obeť“, ktorý v sebe zahŕňa aj subjekty podľa bodu 2. Subjekty podľa bodu 2 sú takmer totožní so subjektmi, ktoré Trestný zákon v § 127 ods. 4 vymedzuje ako „blízke osoby“. Dávame na zváženie, či by nebolo vhodné uvádzať ako „obete“ subjekty podľa § 127 ods. 4 Trestného zákona. 	O	N	V tomto prípade ide o transpozičné ustanovenie, ktoré refletkuje požiadavky vyplývajúce z čl. 2 smernice.	
MVSR	k § 4 ods. 1
20. K § 4 ods. 1 – Žiadame vo vzťahu k orgánom činným v trestnom konaní znenie zosúladiť s právami poškodeného v trestnom konaní, pokiaľ ide o formu informovania. Pod pojmom „informácie, ktoré sa týkajú veci, v ktorej je obeťou trestného činu“, je zrejme nutné rozumieť napr. aj informácie o stave konania. Tomu nasvedčuje aj znenie smernice. Podľa Trestného poriadku je poškodený informovaný o stave trestného konania formou doručenia zákonom určených rozhodnutí v trestnom konaní alebo umožnením nazrieť do vyšetrovacieho spisu a vyhotoviť si kópie spisu alebo jeho časti na vlastné náklady. V prípravnom konaní teda zákon neukladá povinnosť orgánom činným v trestnom konaní informovať poškodeného ústne. Navrhovaná úprava foriem informovania obete neumožňuje alternatívne použitie jednotlivých foriem. Smernica kumulatívne použitie oboch foriem informovania nevyžaduje. Je potrebné upozorniť, že v iných štátoch Európskej únie nie je štandardom označovať konanie polície pri vyšetrovaní trestných činov ako trestné konanie. Trestným konaním sa spravidla rozumie konanie vykonávané súdom v trestnej veci. Zo smernice je celkom zjavné, že pod pojmom trestné konanie sa rozumie konanie súdu. Priamo v ustanoveniach o povinnosti informovať obeť o jej právach smernica výslovne používa pojmy „postavenie obete v príslušnom systéme trestného súdnictva“, či „rozsudok v súdnom konaní“ bez ustanovení obsahujúcich konanie alebo rozhodovanie orgánu polície, ktoré predchádzalo súdnemu konaniu. Teda je celkom zjavné, že obsah pojmu trestné konanie podľa smernice nie je totožný, ani rozsahom podobný obsahu pojmu trestné konanie podľa Trestného poriadku. Pri transpozícii smernice tento fakt nebol zohľadnený. 	O	ČA	Predkladateľ trvá na navrhovanom znení a nestotožňuje sa s konštatovaním, že trestné konanie je potrebné vnímať len ako tú fázu trestného procesu, ktorá prebieha pred súdom. Súčasne došlo pri prerokovaní pripomienok s MV SR k úprave § 4 ods. 2 návrhu zákona, čím sa mení aj obsah informačných povinností vo vzťahu k obetiam, rovnako aj nositeľ tejto informačnej povinnosti, ktorým bude len policajt podľa § 10 ods. 8 Trestného poriadku.	
MVSR	k § 4 ods. 2 až 4
21. K § 4 ods. 2 až 4 všeobecne Je potrebné vypustiť ustanovenia upravujúce práva poškodeného, o ktorých je povinnosť poučiť poškodeného podľa Trestného poriadku. Pozri odôvodnenie – „Všeobecná pripomienka k druhej časti návrhu zákona“. K § 4 ods. 2 písm. a), h), j) a k) Žiadame vhodne upraviť uvedené ustanovenia tak, aby nebolo povinnosťou policajta alebo príslušníka Policajného zboru informovať obeť komplexne o predmetných postupoch, ktoré tieto subjekty nevykonávajú. Pozri poznámku v odôvodnení k pripomienkek § 2 druhému bodu. Vymenované ustanovenia sú koncipované veľmi široko, čo komplikuje aj nejednoznačnosť pojmov (pozri odôvodnenie k pripomienke k § 2, bod 2), a ukladajú povinnosti policajtovi a príslušníkovi Policajného zboru informovať o postupoch, ktoré vôbec nevykonávajú. Preto nemožno očakávať, že v prípade prijatia tohto znenia návrhu by obeti trestného činu bola poskytnutá skutočne účinným spôsobom pomoc a ochrana. Poskytnutie informácií by sa veľmi pravdepodobne obmedzilo iba na formálny akt, napr. formou letáku (ako uvádza aj smernica), bez naplnenia cieľa zákona. Je nemysliteľné uvažovať, že príslušník Policajného zboru, ktorý je s obeťou v osobnom kontakte ako prvý, poskytne obeti kompletné informácie o tom, ako má postupovať policajt, prokurátor, súd, mediátor a iné subjekty, keď príslušník Policajného zboru tieto činnosti nevykonáva, ani nemá na tieto činnosti potrebnú kvalifikáciu. To primerane platí aj o policajtovi vo vzťahu k postupom prokurátora a ďalších subjektov. Na účely splnenia cieľa smernice zrejme postačí, aby subjekt, ktorý je s obeťou v kontakte, jej poskytol informácie, na ktorý subjekt sa má obrátiť s akou požiadavkou, a o konkrétnom postupe by ju mal informovať subjekt, ktorý tento postup uplatňuje. Navyše obeť má byť podľa navrhovaného zákona informovaná o možnosti a podmienkach prístupu k právnej pomoci. V ďalšom texte uvedené pripomienky plne rešpektujú znenie smernice, keďže táto neukladá, aby dotknuté povinnosti plnili orgány polície. Členské štáty majú zabezpečiť plnenie týchto povinností efektívne. K písm. a) Je akceptovateľné, aby obeť dostala od príslušníka Policajného zboru informáciu, na koho sa môže obrátiť s podaním trestného oznámenia, avšak už nie, aby bol povinný informovať obeť o postupe policajta, ktorý je upravený v Trestnom poriadku. K písm. h) Je akceptovateľné, aby obeť dostala od policajta informáciu, v akých prípadoch sa môže obrátiť na prokurátora, ak sa domnieva, že jej práva policajt porušil, avšak už nie, aby bol povinný informovať obeť o tom, ako prokurátor bude postupovať. Nie je však namieste vyžadovať od príslušníka Policajného zboru poskytovať obeti informácie, na koho sa má obrátiť, ak nebude spokojná s postupom policajta a už vôbec nie, ako bude tento subjekt postupovať. Orgánom činným v trestnom konaní je aj prokurátor. Podľa navrhovaného znenia sú teda policajt aj príslušník Policajného zboru povinní informovať obeť, na koho sa má obrátiť, keď nebude spokojná s postupom prokurátora. Umožnenie takéhoto výkladu daného ustanovenia nepovažujeme za správne. K písm. j) Je akceptovateľné, aby obeť dostala od policajta informáciu, že si môže uplatniť nárok na náhradu škody, v ktorom štádiu trestného konania a u ktorého orgánu, prípadne v inom než trestnom konaní. Nie je namieste, aby túto informáciu mal povinnosť poskytnúť príslušník Policajného zboru. Absolútne neprijateľné je, aby policajt alebo príslušník Policajného zboru bol povinný informovať obeť o postupe trestného súdu konajúceho v adhéznom konaní, prípadne o postupe súdu v civilnom konaní a vzťahu tohto civilného konania k trestnému konaniu, keďže aj toto treba považovať za informácie o postupoch súvisiacich s uplatnením nároku na náhradu škody v trestnom konaní. K písm. k) Je akceptovateľné, aby obeť dostala od policajta, prípadne aj od príslušníka Policajného zboru, informáciu, že má právo využiť restoratívnu justíciu. Nemožno akceptovať, aby boli tieto subjekty povinné poskytnúť obeti informácie, ako subjekty, ktoré vykonávajú restoratívnu justíciu majú postupovať. Predmetná povinnosť v návrhu ide nad rámec smernice. 	O	A	Znenie primerane upravené v rámci prerokovania vznesených pripomienok MV SR, ktoré sa uskutočnilo dňa 4.8.2017.	
MVSR	k § 4 ods. 2 písm. d)
22. K § 4 ods. 2 písmeno d) – Ustanovenie navrhujeme preformulovať na znenie: „d) prístupe k právnej pomoci“.	O	A		
MVSR	k § 4 ods. 2 písm. e)
23. K § 4 ods. 2 písm. e) – Z predloženého návrhu zákona nie je zrejmé, o aké osobitné ochranné opatrenia ide, ktoré bude možné prijať. V tomto smere je potrebné návrh zákona dopracovať.	O	ČA	Znenie primerane upravené podľa platného znenia § 49 ods. 3 Trestného poriadku.	
MVSR	k § 4 ods. 2 písm. g)
24. K § 4 ods. 2 písm. g) – Z predloženého návrhu zákona nie je zrejmé o aké opatrenia ide, ktoré bude možné prijať. V tomto smere je potrebné návrh zákona dopracovať.	O	N	Ide o platné znenie § 49 ods. 3 Trestného poriadku, v rámci prerokovania pripomienok s MV SR sa akceptovalo riešenie neznižujúce štandard informačnej povinnosti podľa § 49 ods. 3 Trestného poriadku.	
MVSR	k § 4 ods. 2 písm. h), j), l) a m)
25. K § 4 ods. 2 písmená h), j), l) a m) – Upozorňujeme, že tieto otázky je možné riešiť až v trestnom konaní a sú v kompetencii orgánu činného v trestnom konaní a nie príslušníka Policajného zboru.	O	A	Vzhľadom na úpravu zákona pri používaní pojmov „policajt“ a „príslušník Policajného zboru“ považuje predkladateľ pripomienku za akceptovanú.	
MVSR	k § 4 ods. 3
26. K § 4 ods. 3 – Navrhujeme zosúladiť rozsah informácií, ktoré je povinný prokurátor poskytnúť obeti pri prvom kontakte s ustanovením § 4 ods. 2 návrhu zákona. Uvedené zosúladenie navrhujeme z dôvodu, že k prvotnému kontaktu s obeťou môže dôjsť aj v prípade, ak sa obeť obráti priamo na prokurátora, pričom obeť by mala pri prvom kontakte dostávať rovnaké informácie. 	O	A		
MVSR	k § 4 ods. 4 
27. K § 4 ods. 4 – Odsek 4 navrhujeme vypustiť. Pre účely návrhu zákona považujeme za postačujúce poskytnutie informácií podľa § 4 ods. 2 písm. b). Zastávame názor, že navrhované sprostredkovanie kontaktov je nad rámec úloh Policajného zboru definovaných zákonom o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov. 	O	ČA	Znenie primerane upravené na základe prerokovania pripomienok s MV SR.	
MVSR	k § 4 ods. 5 písm. d)
28. K § 4 ods. 5 písm. d) – Dané ustanovenie považujeme za veľmi všeobecné, preto navrhujeme bližšie vymedziť čo by malo spadať pod vyjadrenie „finančné a praktické záležitosti vzniknuté ako následok trestného činu“, aby subjekty poskytujúce pomoc obetiam neboli či už aj z objektívnej nemožnosti poskytnutia všetkých informácií spadajúcich pod citované vyjadrenie napadnuteľné pre neposkytnutie všetkých informácií týkajúcich sa finančných a praktických záležitosti vzniknutých ako následok trestného činu.	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave, naviac ide o transpozičné ustanovenia.	
MVSR	k § 4 ods. 6 a 7
29. K § 4 ods. 6 a 7 – V prípade, ak existuje úprava v oblasti zdravotníctva týkajúca sa poskytovania kontaktných údajov o subjektoch poskytujúcich pomoc obetiam, na ktoré sa obeť môže obrátiť o pomoc, navrhujeme uviesť odkaz na príslušný predpis, ktorý by obsahoval túto úpravu. Inak je možné túto úpravu považovať za veľmi všeobecnú, z ktorej nevyplýva ani forma podanej informácie a z legislatívneho hľadiska by bolo žiaduce, aby takto uložená povinnosť subjektom v oblasti zdravotníctva bola zahrnutá v predpise, ktorý ukladá povinnosti subjektom zdravotníctva ako jedna z ich povinností podľa osobitného predpisu, t. j. predloženého návrhu zákona. Primerane sa táto pripomienka vzťahuje aj k odseku 7, a to z dôvodu, že ak ide o novú povinnosť stanovenú pre orgány verejnej moci, je naformulovaná veľmi všeobecne a mala by byť zakotvená v predpisoch upravujúcich povinnosti týchto orgánov ako tzv. „zrkadlová úprava“ odkazujúca na osobitný predpis, t. j. predložený návrh zákona. 	O	N	Predkladateľ po prerokovaní pripomienok s MV SR trvá na navrhovanej právnej úprave, ktorú odsúhlasili aj zástupcovia aj MZ SR v rámci pracovnej skupiny k prípave predkladaného návrhu zákona.	
MVSR	§ 2 
3. Žiadame do návrhu zákona doplniť legálnu definíciu pojmu „prvý kontakt“. Považujeme za nevyhnutné jednoznačne vylúčiť interpretáciu jednotlivých ustanovení navrhovaného zákona, ktoré obsahujú pojem „prvý kontakt“, že prvým kontaktom sa môže rozumieť podanie, v ktorom sa osoba označuje za obeť trestného činu, ktoré bolo vykonané písomne, elektronickými prostriedkami, faxom a pod., teda bez osobného kontaktu. Aj keď Trestný poriadok už v súčasnosti obsahuje pojem „prvý kontakt“, najmä vzhľadom na explicitnú úpravu spôsobu, akým sa vykonáva vyšetrovanie a skrátené vyšetrovanie (resp. aj súdne konanie) a vzhľadom na jednoznačne definovaný okruh subjektov, ktoré vykonávajú trestné konanie, možno (hoci s výhradami) akceptovať absenciu legálnej definície tohto pojmu v Trestnom poriadku a vychádzať z predpokladu, že ide o prvý osobný kontakt medzi poškodeným a orgánom činným v trestnom konaní. Navrhovaný predpis však upravuje nepomerne väčší okruh subjektov, ktoré majú povinnosť informovať obeť o jej právach podľa navrhovaného zákona pri prvom kontakte. Ich postup pri tomto informovaní nie je explicitne upravený v navrhovanom zákone a preto nemožno jednoznačne prezumovať, že má ísť o osobný kontakt. V prípade, ak sa osoba obráti na niektorý zo subjektov, ktoré navrhovaný zákon označuje ako policajt alebo príslušník Policajného zboru, v inej forme než pri osobnom kontakte a bude sa súčasne domáhať poskytnutia všetkých informácií, ktoré majú byť podľa navrhovaného zákona poskytnuté obeti pri prvom kontakte, v praxi zrejme nebude možné legitímne odôvodniť ich neposkytnutie. Z praxe vyplýva, že osoby, ktoré sa cítia byť poškodené trestným činom sa obracajú so svojimi podaniami, ktoré majú charakter trestných oznámení, na rôzne štátne orgány, na vecne nepríslušné orgány polície, prípadne na rôznych funkcionárov Policajného zboru (ktorí sú tiež nepochybne príslušníkmi Policajného zboru). Takéto (písomné) podanie je potom postúpené príslušnému orgánu na konanie a osoba je o tom vyrozumená. Orgán, na ktorý sa osoba písomne nakontaktovala ako na prvý, teda v súčasnosti osobe poskytne iba informáciu o postúpení podania príslušnému orgánu. Je potom na príslušnom orgáne, aby napr. osobu predvolal a pri tomto prvom osobnom kontakte ju informoval o všetkých jej právach, ktoré v súčasnosti uvádza ustanovenie § 49 ods. 3 Trestného poriadku a poučil ju podľa ďalších ustanovení Trestného poriadku o jej procesných právach a procesných povinnostiach. Navrhovaný zákon by nepochybne umožnil interpretáciu, že organizačné zložky Policajného zboru, ktoré nevykonávajú vyšetrovanie alebo skrátené vyšetrovanie vrátane jednotlivých funkcionárov Policajného zboru, by boli povinní poskytnúť osobe, ktorá ich kontaktuje písomným podaním, všetky informácie, ktoré sa majú poskytovať pri prvom kontakte, čo je nereálne. Nevhodnosť uplatnenia povinností uložených rôznym subjektom pri prvom kontakte s obeťou, ak tento kontakt nie je osobný, možno odôvodniť reálnou nemožnosťou posúdenia situácie a nemožnosťou zvolenia vhodnej formy informovania, čo do rozsahu, ako aj zrozumiteľnosti informácií pre konkrétnu obeť, keďže v týchto prípadoch je daný subjekt limitovaný rozsahom podania, ktorý zvolila obeť. Treba uviesť, že posúdením celého znenia smernice vo vzájomných súvislostiach nepriamo vyplýva, že prvým kontaktom sa rozumie prvý osobný kontakt s obeťou. V danom prípade je však podstatné znenie navrhovaného zákona, ktoré pripúšťa uvedenú neželanú aplikáciu. 	O	ČA	Vzhľadom na úpravu zákona pri používaní pojmov „policajt“ a „príslušník Policajného zboru“ nie je definícia prvého kontaktu potrebné, s čím súhlasilo aj MV SR pri prerokovaní vznesených pripomienok, ktoré sa uskutočnilo dňa 4.8.2017.	
MVSR	k § 5 až 7
30. K § 5 až 7- Primerane je možné pripomienky k § 4 ods. 6 a 7 uplatniť aj k § 5 až 7, pretože podľa nášho názoru by nové povinnosti mali byť premietnuté odkazom na predložený návrh zákona v príslušných všeobecných predpisoch upravujúcich postavenie subjektov poskytujúcich pomoc obetiam. Podľa nášho názoru, je potrebné, ak je to možné, dané subjekty v rámci jednotlivých právnych úprav identifikovať a priradiť im odkazom na predložený predpis nové povinnosti. Takýmto prístupom sa dosiahne väčšia previazanosť a prehľadnosť v systéme právnych predpisov.	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej úprave. Zákonom, ktorý upravuje postavenie subjektov poskytujúcich pomoc obetiam je práve predkladaný návrh zákona, takže sústredenie právnej úpravy do iných predpisov nie je namieste.	
MVSR	k § 6 ods. 2
31. K § 6 ods. 2 – Navrhujeme bližšie vymedziť kedy pôjde o „odôvodnené prípady“, pretože v danom znení sa pripúšťa subjektívny výklad. Nie je tiež zrejmé, kto bude o odôvodnenosti daných prípadov rozhodovať. Keďže poskytovanie pomoci obetiam má byť v týchto prípadoch bezplatné zo strany poskytovateľa (§ 6 ods. 1 druhá veta), zrejme sa bude brániť bezplatnému poskytovaniu takejto pomoci, ak ju inak poskytuje odplatne. Môže to klásť na poskytovateľa aj nemalé finančné nároky, najmä ak pôjde o viaceré alebo aj zdĺhavé prípady. Nie je tiež zrejmé, či dané situácie bude naďalej podporovať štát (zrejme však nie podľa čl. 2 ods. 2 ústavy).	O	ČA	Problematika je bližšie ozrejmená v dôvodovej správe. Pojem "v odôvodnených prípadoch" sa v právnom poriadku používa bežne. 	
MVSR	k § 6 ods.4
32. K § 6 – Odsek 4 navrhujeme vypustiť. S poukazom na ustanovenie § 2 písm. c) návrhu zákona je policajt prvého kontaktu schopný posúdiť, či ide o obzvlášť zraniteľnú obeť v prípade bodu 1 a 2. Orgán činný v trestnom konaní by bol schopný posúdiť uvedený aspekt v prípade bodov 1, 2, 4 a 5. Na posúdenie obzvlášť zraniteľnej obete je potrebné buď disponovať príslušnými odbornými vedomosťami v prípade bodu 3. V prípade bodov 4, 5 a 6 je možné tento aspekt posúdiť až v trestnom konaní. 	O	ČA	Znenie primerane upravené po prerokovaní pripomienky s MV SR.	
MVSR	k § 9
33. K § 9 – Ustanovenie navrhujeme uviesť ako súčasť tretej časti návrhu zákona.	O	N	Z hľadiska systematiky patrí toto ustanovenie do druhej časti zákona, ktorá upravuje práva obetí trestných činov. V tretej časti je právo konštituované v § 9 podrobne upravené.	
MVSR	k § 10 ods. 1
34. K § 10 ods. 1- Navrhujeme slová „Európskej únie“ nahradiť slovami „členského štátu“, a to vzhľadom na zavedenú legislatívnu skratku v § 2 písm. l).	O	A		
MVSR	k § 11 ods. 4
35. K § 11 ods. 4 – Nepovažujeme za správne používať pojem „uplatnenie si ujmy na zdraví“. Prekladateľ mal zrejme na mysli uplatnenie nároku na náhradu škody. Zrejme predkladateľ chce uplatnenie nároku na náhradu škody zúžiť len na škodu vzniknutú ujmou na zdraví. V takom prípade je to potrebné výslovne uviesť s uvedením právneho inštitútu uplatnenia nároku na náhradu škody, pričom na vylúčenie ostatných nárokov je možné ďalej k tomuto inštitútu pripojiť slová „spôsobenej ujmou na zdraví“.	O	A	Porzi pripomienku GP SR § 15 ods. 2 k rovnakej otázke. 	
MVSR	k § 16 ods. 3
36. K § 16 ods. 3 – Navrhujeme za slovom „osobitných predpisov“ zaviesť odkaz na poznámku pod čiarou, kde by sa dané predpisy citovali. V prípade poznámky pod čiarou k odkazu 9, kde sa uvádza Občiansky zákonník žiadame rešpektovať bod 22.9 legislatívno-technických pokynov (pozri aj odkaz 16).	O	A		
MVSR	k § 24 ods. 3
37. K § 24 ods. 3 - Nie je zrejmé, či je dôležitý odbor, v ktorom sa má získať vysokoškolské vzdelanie a odborná prax. Zrejme nemôže ísť o akýkoľvek odbor, preto navrhujeme dané odbory doplniť.	O	A		
MVSR	k § 25 ods. 2 písm. c)
38. K § 25 ods. 2 písm. c) – Podľa navrhovanej úpravy je „prílohou žiadosti o udelenie akreditácie aj výpis zo živnostenského registra, ak ide o žiadateľa, ktorým je samostatne zárobkovo činná osoba zapísaná v živnostenskom registri alebo obdobnom registri osvedčujúcom oprávnenie na vykonávanie činnosti“. Danú úpravu navrhujeme vypustiť z dôvodu, že nie je zrejmé, čo by sa malo živnostenským oprávnením preukazovať.	O	A		
MVSR	k § 27 ods. 1
39. K § 27 ods. 1 - V uvedenom odseku je v písmene b) a d) duplicitne uvedené, že rozhodnutie obsahuje „miesto poskytovania odbornej pomoci“. Navrhujeme danú náležitosť ponechať iba v písmene d), keďže písmeno b) je zamerané na formu, akou sa odborná pomoc poskytuje.	O	A		
MVSR	k § 2 
4. Žiadame vymedziť pojem „policajt“ a pojem „príslušník Policajného zboru“. Pojem policajt má v rôznych predpisoch rôzny význam. Napríklad v Trestnom poriadku ide o jednotné pomenovanie viacerých orgánov činných v trestnom konaní, v zákone č. 73/1998 Z. z. o štátnej službe príslušníkov Policajného zboru, Slovenskej informačnej služby, Zboru väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky a Železničnej polície ide o jednotné pomenovanie príslušníkov viacerých ozbrojených zborov, v zákone Národnej rady Slovenskej republiky č. 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o Policajnom zbore“) ide o legislatívnu skratku a je to pojem totožný s pojmom príslušník Policajného zboru. Keďže pojem príslušník Policajného zboru (ktorého obsah je v súčasnosti jednoznačný podľa osobitného predpisu) je použitý v navrhovanom zákone popri pojme policajt, zjavne na účely navrhovaného zákona sa policajtom nerozumie policajt podľa zákona o Policajnom zbore. Ak sa pod týmto pojmom rozumie policajt podľa Trestného poriadku, je namieste použiť odkaz na tento predpis. V tom prípade však treba na účely navrhovaného zákona definovať aj pojem príslušník Policajného zboru, pretože každý policajt, t.j. aj policajt podľa Trestného poriadku, je podľa súčasnej právnej úpravy príslušníkom Policajného zboru. Definície by neboli potrebné, ak by došlo k vypusteniu niektorého z dvoch uvedených pojmov a podľa toho, ktorý z pojmov by bol vypustený, prípadne aj k doplneniu odkazu na existujúci osobitný predpis. Pozn. V ďalšom texte stanoviska sa pod pojmom policajt rozumie policajt podľa Trestného poriadku a pod pojmom príslušník Policajného zboru sa rozumie príslušník Policajného zboru podľa zákona o Policajnom zbore s výnimkou policajta podľa Trestného poriadku. 	O	A	Znenie primerane upravené, zákona bude používať len pojem "policajt" s odkazom na § 10 ods. 8 Trestného poriadku s čím MV SR súhlasí.	
MVSR	k § 27 ods. 3
40. K § 27 ods. 3 – Za slovami „členovia komisie ani jemu blízke osoby“ sa nachádza odkaz na zákon o náhrade za bolesť a o náhrade za sťaženie spoločenského uplatnenia. Odporúčame odkaz 7 nahradiť odkazom 9, ktorý odkazuje na § 116 Občianskeho zákonníka a keďže ide o odkaz na Občiansky zákonník, je potrebné rešpektovať bod 22.9 legislatívno-technických pokynov.	O	A		
MVSR	k § 27 ods. 5
41. K § 27 ods. 5 – Podľa nášho názoru má byť dané ustanovenie súčasťou § 30, pričom ho považujeme v časti pred bodkočiarkou za duplicitné s ustanovením § 30 ods. 1.	O	A		
MVSR	k § 28 písm. d)
42. K § 28 písm. d) - Navrhujeme uviesť, komu sa zmeny oznamujú.	O	A		
MVSR	k § 33 ods. 2
43. K § 33 ods. 2 - Text počnúc druhou vetou navrhujeme vypustiť a vložiť do § 36 písm. d) a následne upraviť znenie dopĺňaného písmena vzhľadom na vložený text. Takáto úprava celistvejšie na jednom mieste charakterizuje čo a v akom rozsahu sa zverejňuje o finančnej podpore na webovom sídle ministerstva zdravotníctva.	O	N	Register slúži inému účelu ako zverejňovanie informácií o žiadostiach o finačnú podporu zo štátneho rozpočtu.	
MVSR	k § 35 ods. 2
44. K § 35 ods. 2 - K poznámke pod čiarou k odkazu 15 uvádzame, že je potrebné uviesť úplnú citáciu daného predpisu, keďže je citovaný prvýkrát.	O	A		
MVSR	k § 36 písm. f)
45. K § 36 písm. f) – Odporúčame znenie upraviť nasledovne: „vyhodnotenie použitia poskytnutej finančnej podpory zo štátneho rozpočtu“. Takto upravený text jasnejšie definuje, že sa vyhodnocuje, na čo sa použili poskytnuté finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu na stanovený účel.	O	A		
MVSR	k § 37
46. K § 37 – Žiadame v registri subjektov poskytujúcich pomoc zapísať ako povinný údaj, či je odborná pomoc poskytovaná bezplatne alebo za poplatok. 	O	A		
MVSR	k § 37 ods. 2
47. K § 37 ods. 2 – Za slovami „osobitného predpisu“ žiadame uviesť odkaz na poznámku pod čiarou, kde by sa tieto predpisy citovali.	O	A		
MVSR	k čl. III bod 4 § 46 ods. 8 písm. a) a b)
48. K bodu 4 – V § 46 ods. 8 písm. a) a b) navrhujeme slovo „prepustený“ nahradiť slovom „prepustení“. V písmenách d) a f) slová „prepustenie alebo útek“ je potrebné nahradiť slovami „prepustení alebo úteku“. V písmene e) slovo „zmena“ je potrebné nahradiť slovom „zmene“. Tieto isté pripomienky uplatňujeme aj k § 139 ods. 1.	O	A		
MVSR	k čl. III bod 7 
49. K bodu 7 – Slovo „dieťa“ žiadame nahradiť slovami „osoba mladšia ako 18 rokov“. Pozri pripomienky k § 2 návrhu zákona. Ide o zosúladenie terminológie v normách Trestného poriadku. 	O	A		
MVSR	k § 2
5. Žiadame vymedziť pojem „dieťa“. 1. alternatíva – Žiadame doplniť ustanovenie, ktoré bude obsahovať legálnu definíciu pojmu „dieťa“. 2. alternatíva – Odkázať na § 127 ods. 1 Trestného zákona. Odôvodnenie: Je nevyhnutné definovať pojem dieťa na účely navrhovaného zákona, pretože od tohto pojmu sa odvíja správna aplikácia pojmu obzvlášť zraniteľná osoba. Na tento pojem má podľa čl. III navrhovaného zákona odkazovať Trestný poriadok. Pojem dieťa nemá v slovenskom právnom poriadku presne definovaný obsah. Napr. podľa zákona č. 36/2005 Z. z. o rodine a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa rozumie dieťaťom potomok, teda tento pojem nie je definovaný vekom osoby, ale vzťahom k rodičovi. Vo všeobecnosti zákony používajú tento pojem v rôznych významoch, spravidla ho vymedzujú vekom alebo používajú pojem zložený zo slova dieťa a vhodného (charakteristického) prídavného mena. 	O	A		
MVSR	k čl: III bod 9 § 134 ods. 4
50. K bodu 9 - V § 134 ods. 4 navrhujeme vypustiť vetu: „Výsluch v prípravnom konaní spravidla vedie osoba rovnakého pohlavia ako vypočúvaná osoba, ak tomu nebránia závažné dôvody, ktoré je orgán činný v trestnom konaní povinný uviesť v zápisnici.“. Zastávame názor, že podmienka vedenia výsluchu osobou rovnakého pohlavia ako obeť by bola v praxi ťažko aplikovateľná vo vzťahu ku všetkým kategóriám obzvlášť zraniteľných obetí, tak ako sú definované v § 2 písm. c) návrhu zákona. Takýto postup podľa nášho názoru prichádza do úvahy v prvom rade u obetí určitých špecifických trestných činov ako sú najmä obete trestných činov proti ľudskej dôstojnosti, trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby a trestného činu obchodovania s ľuďmi. Ustanovenie odseku 4 pôsobí aj zmätočne vo vzťahu k ustanoveniu odseku 5. Namietaná veta je totožná s ustanovením odseku 5 až na výpočet trestných činov. Ak sa celé ustanovenie odseku 4 má vzťahovať na svedka ako osobu, ktorá je obzvlášť zraniteľnou osobou podľa § 2 písm. c), tak je ustanovenie odseku 5 nadbytočné vo vzťahu k zneniu odseku 4, pretože ide o totožné znenie, keďže pod obzvlášť zraniteľnou osobou sa rozumie aj osoba podľa § 2 písm. c) bod 4 návrhu zákona. Ale pre vyššie uvedené dôvody navrhujeme vypustiť citovanú vetu z ustanovenia odseku 4. V § 134 ods. 4 navrhujeme bližšie definovať osobu, ktorá absolvovala odbornú prípravu a prispeje k správnemu vedeniu výsluchu. Z návrhu zákona a ani z dôvodovej správy nie je zrejmé, o akú osobu v danom prípade ide. Takto navrhované ustanovenie nie je v praxi aplikovateľné. 	O	A		
MVSR	k čl. III nový bod § 135 ods. 5
51. Za bod 10 žiadame vložiť nový bod, ktorý znení: „V § 135 ods. 5 sa slovo „dieťaťom“ nahrádza slovami „osobou mladšou ako 18 rokov“. Pozri odôvodnenie k pripomienke k čl. III siedmemu bodu. 	O	A		
MVSR	k čl. III bod 11 § 139 ods. 1 písm. e) a f)
52. K bodu 11 – V § 139 ods. 1 písm. e) a f) navrhujeme preformulovať na znenie: „ e) zmene formy výkonu ochranného liečenia z ústavnej na ambulantnú, alebo f) prepustení alebo útek odsúdeného z výkonu detencie.“. Ustanovenie § 139 ods. 2 žiadame preformulovať. V navrhovanom znení § 139 ods. 2 sa ustanovuje požiadavka, aby orgány činné v trestnom konaní alebo súd poskytli určené informácie poškodenému, ak zistia, že svedkovi hrozí nebezpečenstvo, a to bez žiadosti svedka. Prípadne slovo „poškodenému“ nahraďte slovom „svedkovi“. Slová „odseku 8“ navrhujeme nahradiť slovami „odseku 1“. 	O	A		
MVSR	k čl. III bod 16 § 287 ods. 1
53. K bodu 16 – K novelizácii § 287 ods. 1 uvádzame, že dané ustanovenie používa pojem „morálna škoda“, kým návrh zákona pojem „morálna ujma“. Bolo by žiaduce používať len jeden z daných pojmov.	O	A	Znenie zákona bolo primerane upravené a používa sa pojem "morálna škoda".	
MVSR	k čl. III § 125 ods. 5 (nad rámec návrhu zákona)
54. Nad rámec návrhu zákona V § 125 Trestného poriadku navrhujeme doplniť nový odsek 5, ktorý znie: „(5) V trestnom konaní o trestných činoch proti ľudskej dôstojnosti, o trestnom čine týrania blízkej osoby a zverenej osoby alebo o trestnom čine obchodovania s ľuďmi sa ustanovenia odsekov 1 a 2 nepoužijú, ak ide o svedka, na ktorom bol takýto trestný čin spáchaný. Ustanovenie odsekov 1 a 2 sa nepoužijú ani v prípade svedka, na ktorom bol spáchaný trestný čin násilím alebo hrozbou násilia, ak hrozí nebezpečenstvo spôsobenia druhotnej alebo opakovanej viktimizácie, najmä s ohľadom na vek, pohlavie, sexuálnu orientáciu, rasu, pôvod rodu, národnosť, náboženské vyznanie, rozumovú vyspelosť alebo na vzťah k páchateľovi trestného činu alebo závislosti na ňom.“. Návrhom sa má obmedziť vedenie konfrontácie s obvineným u obetí, na ktorých bol spáchaný niektorý z taxatívne uvedených trestných činov, u ktorých vzhľadom na charakter trestného činu hrozí zvýšené riziko sekundárnej alebo opakovanej viktimizácie pri priamom kontakte obete s páchateľom v trestnom konaní (prvá veta). Návrhom sa rovnako má obmedziť vedenie konfrontácie s obvineným u obetí trestných činov spáchaných násilím alebo hrozbou násilia, pri ktorých vzhľadom na okolnosti na strane obete alebo vzhľadom na vzťah obete k páchateľovi hrozí zvýšené riziko sekundárnej alebo opakovanej viktimizácie pri priamom kontakte obete s páchateľom v trestnom konaní (druhá veta). 	O	A		
MVSR	k čl. IV
55. V poznámke pod čiarou pri odkaze „15 a)“ je uvedené iba „15)“, chýba písmeno „a“.	O	A		
MVSR	k § 2 písm. b) bod 1
6. K § 2 písm. b) bodu 1 uvádzame, že pojem „ublíženie na zdraví“ ( §123 ods. 2 Trestného zákona) spadá podľa § 123 ods. 1 Trestného zákona pod pojem „ujma na zdraví“. Z tohto dôvodu sa z pôsobnosti zákona, ktoré sa netýkajú finančného odškodňovania obetí úmyselných násilných trestných činov vyníma skupina obetí, ktorým bola trestným činom spôsobená ujma na zdraví (§ 123 ods. 1 Trestného zákona), t. j. akákoľvek ujma na zdraví vrátane ťažkej ujmy na zdraví (§ 123 ods. 3 Trestného zákona). Z tohto dôvodu navrhujeme slová „ublížené na zdraví“ nahradiť slovami „spôsobená ujma ma zdraví“, aby sa aj na obete trestných činov, ktorým bola spôsobená akákoľvek ujma na zdraví, ktorá nenapĺňa pojem ublíženia na zdraví a ťažkej ujmy na zdraví vzťahovali ustanovenia návrhu zákona týkajúce sa práva, podpory a ochrany obetí trestných činov. Komplikácie spôsobuje, že pojem „ujma na zdraví“ návrh zákona v písmene i) definuje širšie ako Trestný zákon. Pojem „ublíženie na zdraví“ však návrh nedefinuje. Keďže navrhovaný zákon bude súčasťou platného právneho poriadku, na definíciu pojmu „ublíženie na zdraví“ sa použije definícia Trestného zákona, o to viac, že návrh zákona sa stane súčasťou právneho odvetvia trestného práva. Vymedzenie tohto pojmu teda musíme brať v úvahu. V prípade prijatia nami navrhovaného riešenia bude potrebné pristúpiť aj k úprave v písmene i) vymedzeného pojmu „ujma na zdraví“. Ide o pojem prevzatý zo zákona č. 215/2006 Z. z. Nepovažujeme takéto riešenie, t.j. prevzatie tohto pojmu za správne. Dochádza tým k zbytočnému zmätočnému výkladu pojmu „ujma na zdraví“ definovaného tak Trestným zákonom ako aj citovaným zákonom. Ako z ďalšieho znenia ustanovenia písmena d) vyplýva, ustanovenie písmena d) nesubsumuje morálnu ujmu pod pojem ujma na zdraví, ako to vyžaduje znenie písmena i), ale nanovo definuje obeť násilného trestného činu ako fyzickú osobu, ktorej je spôsobená morálna škoda (ujma) pri danom výpočte trestných činov. Toto ustanovenie nevyžaduje na naplnenie pojmu „obeť násilného trestného činu“ aj naplnenie podmienky spôsobenej ujmy na zdraví ako to však z dôvodu použitia spojky „a“ vyžaduje znenie písmena i). Ustanovenie bodu 1 používa pojem „morálna ujma“, ktorý zatiaľ používa len zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov vo vzťahu k maloletým osobám. Ostatné predpisy (minimálny počet) používajú pojem „morálna škoda“. Pre potreby zavedenia tohto pojmu v oblasti trestného práva by bolo potrebné v čl. III návrhu novelizovať § 46 ods. 1 a § 287 Trestného poriadku, ktoré používajú pojem „morálna škoda“. Upozorňujeme, že aj návrh zákona v § 2 písm. i) naďalej používa pojem „morálna škoda“. 	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave, ktorá vychádza z platného znenia zákona č. 215/2006 Z. z. o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi, pričom táto právna úprava sa v praxi osvedčila a nie je nutná jej zmena, keďže z hľadiska praktického uplatňovania neprichádza k aplikačným problémom.	
MVSR	k § 2 písm. c) bod 2
7. Osobu vymedzenú v § 2 písm. c) bode 2 žiadame definovať odkazom na ustanovenie § 127 ods. 3 Trestného zákona (osoba vyššieho veku). Legálnu definíciu uvedenú v § 127 ods. 3 Trestného zákona považujeme na účely návrhu zákona za postačujúcu, nie sú dôvody na posun vekovej hranice v prípade obzvlášť zraniteľnej obete a takéto dôvody neuvádza ani predkladateľ. 	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej úprave, ktorá je výsledkom návrhu MPSVR SR; po vysvetlení situácie MV SR netrvá na pripomienke.	
MVSR	k § 2 písm. c) bod 4
8. V § 2 písm. c) bode 4 navrhujeme za slovom „ s ľuďmi“ uviesť odkaz na poznámku pod čiarou, kde by sa citoval § 179 Trestného zákona v znení zákona č. 204/2013 Z. z., za slovom „osoby“ uviesť odkaz na poznámku pod čiarou, kde by sa citoval § 208 Trestného poriadku, za slovom „skupinou“ odkaz n poznámku pod čiarou, kde by sa citoval § 129 ods. 2 Trestného zákona, za slovom „dôstojnosti“ uviesť odkaz na poznámku pod čiarou, kde by sa citoval § 199 až 203 Trestného zákona v znení zákona č. 204/2013 Z. z. a za slovom „terorizmu“ odkaz na poznámku pod čiarou, kde by sa citoval § 140b Trestného zákona v znení neskorších predpisov.	O	N	Predkladateľ nepovažuje za účelné zavádzanie tohto typu odkazov a poznámok pod čiarou a trvá na navrhovanom znení. Keďže zákon explicitne v tejto časti hovorí o konkrétnych trestných činoch je zrejmé, že ich treba "hľadať" v Trestnom zákone.	
MVSR	k § 2 písm. c) bod 5
9. V § 2 písm. c) bode 5 za slovom „násilím“ navrhujeme uviesť odkaz na poznámku pod čiarou, kde by sa citoval § 122 ods. 7 Trestného zákona. Dávame na zvážanie, či predkladateľ nemal na mysli spáchanie trestného činu závažnejším spôsobom konania spočívajúceho v páchaní trestného činu násilím, hrozbou bezprostredného násilia alebo hrozbou inej ťažkej ujmy (§ 138 písm. d) Trestného zákona). 	O	N	Predkladateľ nepovažuje za účelné zavádzanie tohto typu odkazov a trvá na navrhovanej právnej úprave.	
MVSR	všeobecné pripomienky k prvej časti návrhu zákona
Do navrhovaného zákona je úplne transponovaná smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV (Ú. v. EÚ L 315/57, 14.11.2012) (ďalej len „smernica“). Transpozícia je vykonaná bez ohľadu na existujúcu právnu úpravu (predovšetkým Trestný poriadok), najmä na štruktúru noriem trestného práva, čo do ucelenosti úpravy určitých právnych inštitútov, ako aj bez ohľadu na právny jazyk používaný vo vnútroštátnom práve. Princípom transpozície smernice je, aby bol dosiahnutý účel, cieľ, ktorý smernica sleduje. Nevyžaduje sa však, aby smernica bola transponovaná do jediného právneho predpisu. Tieto zmeny treba vždy vykonať s ohľadom na existujúce právne predpisy tak, aby bola zachovaná logická štruktúra a celistvosť určitého druhu právnej úpravy. V každom členskom štáte pritom môže ísť o iný typ úpravy, čo závisí od existujúceho právneho stavu a stupňa súladu tejto úpravy so smernicou. Napríklad pokiaľ ide o úpravu niektorých práv obete, o ktorých je podľa navrhovaného zákona určený subjekt povinný obeť informovať uvádzame, že tieto práva sú v súčasnosti právami poškodeného podľa Trestného poriadku, o ktorých je orgán činný v trestnom konaní (resp. aj súd) povinný poškodeného poučiť, pričom nedostatok poučenia má zásadný vplyv na zákonnosť konania. 	O	ČA	Na základe prerokovania vznesenej pripomienky došlo k úprave znenia návrhu zákona v intenciách vznesenej pripomienky ako aj ďalších pripomienok MV SR uplatnených k problematike informačných povinností v nadväznosti na platné znenie § 49 ods. 3 TP. 	
MVSR	všeobecná pripomienka k druhej časti návrhu zákona
Navrhovaný zákon upravuje okrem iného povinnosť poskytnúť obeti informácie, pričom tieto informácie sa čiastočne kryjú s obsahom poučenia poškodeného v trestnom konaní. Trestný poriadok je jedným zo základných kódexov právneho poriadku Slovenskej republiky a trestné konanie upravuje výlučným spôsobom. Preto je otázne, ako má byť riešené poučenie poškodeného, ak toto poučenie má podľa noriem európskeho práva obsahovať nielen ustanovenia upravujúce realizáciu procesných práv a podrobenie sa procesným povinnostiam poškodeného vzťahujúcich sa priamo na postup v trestnom konaní, ale aj ustanovenia upravujúce pomoc poškodenému, ktoré nemajú priamy vplyv na trestné konanie. Teda či je vhodné, aby právna úprava postupu orgánu činného v trestnom konaní pri poučení poškodeného (komplexne) bola upravená v jednom predpise alebo aby bola roztrieštená vo viacerých predpisoch. V súčasnosti je úprava poskytnutia niektorých informácií poškodenému a poučenia o niektorých právach poškodeného, ktoré sú predmetom navrhovaného zákona, obsiahnutá v § 49 Trestného poriadku. Toto riešenie zrejme predkladateľ návrhu nepovažuje za vhodné, keď uvažuje o vypustení týchto ustanovení a ich začlenení do osobitného predpisu. S touto úvahou je možné sa stotožniť, najmä s ohľadom na vnútornú nesúrodosť súčasnej úpravy § 49 Trestného poriadku, aj nesúrodosť s ostatnými normami a charakterom Trestného poriadku. Je vhodné, aby Trestný poriadok na jednej strane obsahoval iba povinnosť poučiť poškodeného o jeho procesných právach a procesných povinnostiach, pričom absencia tohto poučenia má vplyv na zákonnosť postupu v trestnom konaní. Na druhej strane je namieste, aby Trestný poriadok neobsahoval povinnosť informovať poškodeného o právach, ktorých realizácia má za cieľ ochrániť ho alebo pomôcť mu pri odstránení následkov trestného činu, ale ich realizovanie alebo nerealizovanie nemá žiadny zásadný vplyv na priebeh trestného konania, jeho zákonnosť a pod. Navrhovaný zákon (rovnako ako súčasné ustanovenie § 49 ods. 3 Trestného poriadku) žiadnym spôsobom nerieši otázku, aký následok bude mať na zákonnosť trestného konania alebo konkrétneho úkonu, ak poškodený nebude riadne informovaný podľa navrhovaného zákona. Zrejme navrhovateľ s absenciou tohto informovania nemieni spájať nezákonnosť trestného konania, čo možno považovať za legitímne. Nemožno sa však stotožniť so spôsobom transpozície smernice, keď dochádza k úplnej transpozícii do jedného predpisu bez akéhokoľvek ohľadu na existujúcu úpravu trestného konania a na charakter jednotlivých práv. Považujeme za nevyhnutné rozčleniť práva poškodeného upravené smernicou na dve skupiny podľa vyššie uvedených kritérií a nezahrnúť do navrhovaného zákona medzi povinnosti orgánov činných v trestnom konaní poučiť poškodeného napr. o práve na tlmočenie a preklad, o možnosti a podmienkach uzavretia zmieru a pod., a tieto práva naďalej ponechať na výlučnú úpravu v Trestnom poriadku. Súčasne je potrebné z existujúcich ustanovení Trestného poriadku vypustiť práva poškodeného, ktoré sú duplicitne obsiahnuté v navrhovanom zákone (napr. § 46 ods. 1 Trestného poriadku). 	O	ČA	Predkladateľ prerokoval s MV SR vznesené pripomienky k návrhu zákona dňa 4.8.2017 pričom na podklade vznesených pripomienok došlo k primeranej úprave textu návrhu zákona, a to aj v kontexte tejto všeobecnej pripomienky.	
MZSR	Všeobecné
V celom texte návrhu zákona odporúčame slová „v prípade“ nahradiť slovom „pri“ v príslušnom tvare, pred slovom „vrátane“ vypustiť čiarku, slovo „maximálne“ nahradiť slovom „najvyššia“, slovo „prináleží“ slovom „patrí“, slovo „zaistenia“ slovom „zabezpečenia“, za odkazy v texte návrhu zákona doplniť veľké zátvorky, v poznámke pod čiarou k odkazu 3 slová „zákon č. 576/2044 Z. z.“ odporúčame nahradiť slovami „zákon č. 576/2004 Z. z.“, v poznámke pod čiarou k odkazu 12 doplniť slová „v znení zákona č. 84/2014 Z. z.“, slovo „s výnimkou“ odporúčame nahradiť slovom „okrem“.	O	ČA	Znenie primerane upravené. Pred slovo „vrátane“ sa čiarka uvádza; ustanovenie obsahujúce slovo „prináleží“ bolo prepracované na základe vecných pripomienok MPSVR SR, slová „v prípade“ boli nahradené vhodnejším výrazom tam, kde to bolo účelné; slovo „maximálne“ bolo nahradené slovom „najviac“. 	
MZSR	Všeobecná pripomienka
V celom texte návrhu zákona odporúčame slová „v prípade“ nahradiť slovom „pri“ v príslušnom tvare, pred slovom „vrátane“ vypustiť čiarku, slovo „maximálne“ nahradiť slovom „najvyššia“, slovo „prináleží“ slovom „patrí“, slovo „zaistenia“ slovom „zabezpečenia“, za odkazy v texte návrhu zákona doplniť veľké zátvorky, v poznámke pod čiarou k odkazu 3 slová „zákon č. 576/2044 Z. z.“ odporúčame nahradiť slovami „zákon č. 576/2004 Z. z.“, v poznámke pod čiarou k odkazu 12 doplniť slová „v znení zákona č. 84/2014 Z. z.“, slovo „s výnimkou“ odporúčame nahradiť slovom „okrem“.	O	ČA	Znenie primerane upravené. Pred slovo „vrátane“ sa čiarka uvádza; ustanovenie obsahujúce slovo „prináleží“ bolo prepracované na základe vecných pripomienok MPSVR SR, slová „v prípade“ boli nahradené vhodnejším výrazom tam, kde to bolo účelné; slovo „maximálne“ bolo nahradené slovom „najviac“. 	
MZVaEZSR	§ 12 ods. 2
Druhú vetu odporúčame preformulovať nasledovne: "Ak je obetí násilného trestného činu viac, suma odškodnenia sa medzi nich rozdelí rovnakým dielom.".	O	A	Podstata pripomienky bola zohľadnená v návrhu zákona, použitá dikcia bola primerane upravená.	
MZVaEZSR	Prekladacej správe
Odporúčame doplniť súlad návrhu zákona s nálezmi Ústavného súdu Slovenskej republiky. Táto pripomienka sa týka aj dôvodovej správy - všeobecnej časti.	O	A		
MZVaEZSR	§ 8 ods. 4
Odporúčame nahradiť slová "príslušný orgán je" slovami "je príslušný orgán".	O	A		
MZVaEZSR	§ 3 ods. 3
Odporúčame nahradiť slová "svojich právomocí alebo činností" slovami "svojej právomoci alebo činnosti".	O	A		
MZVaEZSR	Dôvodovej správe - všeobecnej časti
Odporúčame nahradiť slová "transpozícia smernica Európskeho parlamentu" slovami "transpozícia smernice Európskeho parlamentu".	O	A		
MZVaEZSR	Prekladacej správe
Odporúčame nahradiť slová "vplyv životné prostredie" slovami "vplyv na životné prostredie". Táto pripomienka sa týka aj dôvodovej správy - všeobecnej časti.	O	A		
MZVaEZSR	§ 12 ods. 4
Odporúčame nahradiť slovo "maximálne" slovo "najviac".	O	A		
MZVaEZSR	§ 4 ods. 2 písm. g)
Odporúčame používať zavedenú legislatívnu skratku "členský štát".	O	A		
MZVaEZSR	§ 2 písm. c) bod 1.
Odporúčame preformulovať nasledovne: "1. dieťa; ak nie je vek osoby známy a existuje dôvod domnievať sa, že je dieťaťom, považuje sa za dieťa, až kým sa nepreukáže opak,".	O	A		
MZVaEZSR	§ 18 ods. 8
Odporúčame preformulovať nasledovne: "Obeť násilného trestného činu ani iná osoba nemôže byť k vypočutiu podľa odseku 6 nútená.". Táto pripomienka sa vzťahuje aj na § 19 ods. 5.	O	A		
MZVaEZSR	§ 2 písm. k) a l)
Odporúčame slová "alebo iného členského štátu " nahradiť slovami "alebo iného členského štátu Európskej únie (ďalej len „členský štát“)" a vypustiť zavedenie legislatívnej skratky v písm. l).	O	A		
MZVaEZSR	§ 10
Odporúčame slová "bez štátnej príslušnosti" nahradiť slovami "bez štátneho občianstva".	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave, keďže v tomto prípade sa má namysli práve situácia, že osoba je bez štátnej príslušnosti. 	
MZVaEZSR	§ 2 písm. b) bod 2.
Odporúčame spresniť, že ide o osobu, ktorá žila s obeťou v spoločnej domácnosti v čase spáchania trestného činu, ktorého následkom bola smrť obete. Napriek zrejmému zámyslu predkladateľa nie je úplne zjavné, v ktorom období mala takáto osoba žiť s obeťou v spoločnej domácnosti. Uvedené odporúčame doplniť aspoň do dôvodovej správy osobitnej časti. Taktiež odporúčame nahradiť slová "ak je týchto osôb viac" slovami "ak bolo týchto osôb viac".	O	A	K tomu pozri obdobnú pripomienku GP SR.	
MZVaEZSR	Doložke zlučiteľnosti právneho predpisu s právom Európskej únie
Odporúčame v bode 4 písm. c) nahradiť slová „Výzva Európskej komisie: prípad 2016/0149 v systéme EU Pilot“ slovami „formálne oznámenie – porušenie č. 2016/0149“. Odôvodnenie: konanie v EÚ Pilot bolo uzavreté, vec pokračuje ako infringement.	O	ČA	Pripomienka upravená aj v zmysle ďalších pripomienkujúcich subjektov. 	
MZVaEZSR	§ 13 ods. 2
Odporúčame v oboch prípadoch nahradiť slová "uvedeného v" slovom "podľa". Odporúčame upraviť v celom texte návrhu zákona (napr. § 16 ods. 2 písm. a)).	O	A		
MZVaEZSR	Prekladacej správe
Odporúčame v prvom odseku predkladacej správy vypustiť slová "o zákon".	O	A		
MZVaEZSR	Prekladacej správe
Odporúčame v treťom odseku predkladacej správy slovo "smernica" a nahradiť ho slovom "smernice".	O	A		
MZVaEZSR	§ 5 ods. 2 písm e)
Odporúčame vypustiť slová ", zastrašovaniu a pomste" z dôvodu, že zastrašovanie a pomsta by mali byť súčasťou opakovanej viktimizácie podľa § 2 písm. f). Rovnakú pripomienku uplatňujeme aj k § 6 ods. 4.	O	A		
MZVaEZSR	§ 3 ods. 2
Odporúčame vypustiť slovo "akejkoľvek" pre nadbytočnosť.	O	A		
MZVaEZSR	§ 10 ods. 2 písm. b)
Odporúčame vypustiť vnútorný odkaz a uviesť výpočet osôb tak ako je uvedený v § 2 písm. d), časti vety za prvou bodkočiarkou.	O	A		
MZVaEZSR	Správe o účasti verejnosti na tvorbe právneho predpisu
Odporúčame vypustiť vysvetlivky v správe o účasti verejnosti na tvorbe právneho predpisu a vypracovať hodnotiacu správu o účasti verejnosti na tvorbe právneho predpisu.	O	N	Hodnotiacu správu predkladať spracovávať nebude, nakoľko nie je povinnou súčasťou správy o účasti verejnosti na tvorbe právneho predpisu.	
MZVaEZSR	§ 16 ods. 3
Odporúčame za slovami "akreditovaným subjektom" vypustiť slová "podľa tohto zákona".	O	A		
MZVaEZSR	§ 17 ods. 2
Odporúčame za slovami "ministerstvu súčinnosť" vypustiť slová "podľa odseku 1".	O	N	Znenie upravené do podoby „poskytnúť ministerstvu súčinnosť v rozsahu podľa odseku 1“; limitácia súčinnosti je namieste.	
MZVaEZSR	všeobecne k návrhu zákona
Odporúčame zjednotiť používanie pojmov "morálna škoda" a "morálna ujma".	O	A		
NBS	celému materiálu
Bez pripomienok.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 2 návrhu zákona
1. Do § 2 písm. b) druhý bod žiadame náležite transponovať čl. 2 ods. 1 písm. b) smernice 2012/29/EÚ a to rozšírením pojmu obeť aj „o osoby závislé“ od osoby, ktorej bola trestným činom spôsobená smrť, ak utrpeli v dôsledku smrti danej osoby ujmu.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 3 návrhu zákona
1. Odporúčame doplniť dôvodovú správu, osobitnú časť k § 3 ods. 1 návrhu zákona o vysvetlenie definície obete, najmä akým spôsobom môže obeť „zneužiť“ svoje postavenie.	O	A		
OAPSVLÚVSR	Všeobecne k návrhu zákona
1. Upozorňujeme, že transpozičná lehota smernice 2012/29/EÚ uplynula dňa 16. novembra 2015. Vo veci netransponovania predmetnej smernice začalo proti Slovenskej republike konanie o porušení čl. 258 až 260 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pod č. 2016/0148. Napriek tomu, že jedným z dôvodov predloženia návrhu zákona je odstránenie transpozičného deficitu a úplná transpozícia smernice, tento účel nie je predloženým návrhom zákona naplnený. Mnohé ustanovenia smernice nie sú transponované vôbec alebo úplne. Samotný predkladateľ pri niektorých ustanoveniach smernice uvádza, že dochádza len k čiastočnej zhode (napr. čl. 1 ods. 1 smernice, čl. 6 ods. 2 písm. a) smernice), resp. k žiadnej zhode právneho predpisu so smernicou (napr. čl. 9 ods. 1 písm. c) smernice, čl. 12 ods. 1 písm. e) smernice, čl. 13 smernice), resp. že ustanovenie smernice sa netýka Slovenskej republiky alebo nie je potrebné ho prebrať, pričom ide o ustanovenia, ktoré sú povinné (záväzné) a musia sa transponovať do právneho poriadku Slovenskej republiky vo svojej podstate (napr. čl. 11 ods. 3, 4 a 5 smernice, čl. 19 ods. 2 smernice). V zmysle uvedeného žiadame prepracovať návrh zákona tak, aby ustanovenia smernice boli prebraté v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 15 návrhu zákona
1. Ustanovenie § 15 ods. 2 návrhu zákona, žiadame upraviť v zmysle bodu 22.6. prílohy č. 1 k Legislatívnym pravidlám vlády SR : „Ak sa používa výraz „ak tento zákon neustanovuje inak“, je účelné odkázať, v ktorých konkrétnych ustanoveniach zákon ustanovuje inak, napríklad takto: „ak § 6 neustanovuje inak“.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. III, bod 11 návrhu zákona
1. V § 139 ods. 1 písm. a), a b) žiadame slovo „prepustený“ nahradiť slovom „prepustení“.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. III, bod 4 návrhu zákona
1. V § 46 ods. 8 písm. a), a b) žiadame slovo „prepustený“ nahradiť slovom „prepustení“.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 5 návrhu zákona
1. V § 5 ods. 2 písm. d) návrhu zákona žiadame „psychickú podporu“ nahradiť „psychologickou podporou“ a to v zmysle čl. 9 ods. 1 písm. c) smernice 2012/29/EÚ. 	O	N	Nie je namieste sa striktne držať prekladu smernice. Vzhľadom na zaužívanú terminológiu v právnom poriadku SR, ako aj zohľadňujúc návrhy odborníkov z praxe (psychológov) je namieste hovoriť o psychickej podpore a nie o psychologickej podpore. Psychológia je odborná disciplína, psychika je ľudská vlastnosť. 	
OAPSVLÚVSR	K doložke zlučiteľnosti
1. V bode 3 písm. a) doložky zlučiteľnosti žiadame ako primárne právo Európskej únie, v ktorom je problematika návrhu zákona upravená, citovať konkrétne články Zmluvy o fungovaní Európskej únie. 	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 4 návrhu zákona
1. Z § 4 ods. 2 písm. g) návrhu zákona žiadame vypustiť slová „Európskej únie“, keďže v predchádzajúcich ustanoveniach bola pre členské štáty Európskej únie zavedená legislatívna skratka „členský štát“.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
1. Žiadame náležite preukázať čl. 1 ods. 1 smernice v tabuľke, tak, aby bolo ustanovenie smernice prebraté v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2004.80.ES
1. Žiadame v tabuľke zhody doplniť do slovenských právnych predpisov, do ktorých sa smernica transponuje aj zákon 575/2001 Z. z. v znení neskorších predpisov a následne v celej tabuľke zhody vyplniť stĺpec č. 4.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
10. Žiadame náležite preukázať transpozíciu čl. 12 ods. 1 písm. b) smernice v slovenskom právnom poriadku a to tak, aby bolo z uvedeného zrejmé, že obeti sa pred poskytnutím súhlasu s účasťou na konaní restoratívnej spravodlivosti poskytnú úplné a nestranné informácie o konaní a jeho možných výsledkoch, ako aj informácie o postupoch dohľadu nad vykonávaním akejkoľvek dohody.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
11. Žiadame náležite preukázať transpozíciu čl. 12 ods. 1 písm. d) smernice v slovenskom právnom poriadku a to tak, aby bolo z uvedeného zrejmé, že k dohode sa dospeje dobrovoľne, pričom sa smie zohľadniť v akomkoľvek ďalšom trestnom konaní.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
12. Žiadame transponovať čl. 12 ods. 1 písm. e) smernice do slovenského právneho poriadku a to v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti. 	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
13. Žiadame transponovať čl. 13 smernice do slovenského právneho poriadku a to v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti. 	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
14. Žiadame náležite preukázať transpozíciu čl. 17 ods. 1 písm. a) smernice v slovenskom právnom poriadku a to tak, aby bolo z uvedeného zrejmé, že príslušné orgány môžu prijať príslušné opatrenia na minimalizáciu ťažkostí, ktorým obeť čelí, keď má pobyt v inom členskom štáte ako v členskom štáte, v ktorom bol trestný čin spáchaný, najmä pokiaľ ide o organizáciu konania. Na tento účel majú orgány členského štátu, v ktorom bol trestný čin spáchaný, možnosť najmä vypočuť obeť ihneď po podaní trestného oznámenia príslušnému orgánu.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
15. Žiadame transponovať čl. 19 ods. 2 smernice do slovenského právneho poriadku a to v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti. 	O	N	navrhovateľ nepovažuje toto ustanovenie za opatrenie legislatívneho charakteru. Ministerstvo spravodlivosti ako ústredný orgán štátnej správy, do pôsobnosti ktorého spadajú súdy, zohľadní túto požiadavku smernice pri výstavbe nových budov súdov.	
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
16. Žiadame náležite preukázať transpozíciu čl. 20 písm. a) smernice v slovenskom právnom poriadku a to tak, aby bolo z uvedeného zrejmé, že sa počas vyšetrovania výsluch obeti uskutoční bez zbytočného odkladu po podaní trestného oznámenia príslušnému orgánu.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
17. Žiadame čl. 22 ods. 3 smernice transponovať do slovenského právneho poriadku a to v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti. V uvedenom prípade nejde o „D“ - transpozíciu podľa úvahy (dobrovoľnú ), ale o bežnú transpozíciu „N“, čo znamená, že ustanovenie uvedené v smernici je povinné (záväzné) a musí sa transponovať do právneho poriadku Slovenskej republiky vo svojej podstate. Uvedenú pripomienku rovnako uplatňujeme aj pre čl. 22 ods. 5 smernice, čl. 22 ods. 6 smernice, čl. 22 ods. 7 smernice, čl. 23 ods. 1 smernice.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
18. Žiadame čl. 23 ods. 2 písm. a) smernice transponovať do slovenského právneho poriadku a to v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti. V uvedenom prípade nejde o „n. a.“ - transpozícia sa neuskutočňuje, ale o bežnú transpozíciu „N“, čo znamená, že ustanovenie uvedené v smernici je povinné (záväzné) a musí sa transponovať do právneho poriadku Slovenskej republiky vo svojej podstate.	O	N	Navrhovateľ nepovažuje toto ustanovenie za opatrenie legislatívneho charakteru.	
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
19. Žiadame čl. 25 ods. 1 smernice transponovať do slovenského právneho poriadku a to v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti. V uvedenom prípade nejde o („n. a.“) - transpozícia sa neuskutočňuje, ale o bežnú transpozíciu („N“), čo znamená, že ustanovenie uvedené v smernici je povinné (záväzné) a musí sa transponovať do právneho poriadku Slovenskej republiky vo svojej podstate. Uvedenú pripomienku rovnako uplatňujeme aj pre čl. 25 ods. 2 smernice a čl. 25 ods. 3 smernice.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 3 návrhu zákona
2. Odporúčame prepracovať § 3 ods. 3 návrhu zákona. Upozorňujeme, že v návrhu zákona nie sú ustanovené žiadne sankcie v prípade porušenia povinností uvedených v tomto ustanovení (teda v prípade neohľaduplného, neprofesionálneho správania sa k obeti, bez rešpektu a vychádzania jej v ústrety). Máme za to, že uvedené ustanovenie je v takejto podobe neaplikovateľné a nevynútiteľné. Zároveň medzi subjekty, ktorých sa dotýkajú uvedené povinnosti patria v zmysle dôvodovej správy, osobitnej časti aj masmédiá. Odporúčame vytvoriť pomocou návrhu zákona také legislatívne nástroje, prostredníctvom ktorých sa naplní účel tohto ustanovenia, teda sa zabezpečí aby „subjekty, ktoré v rozsahu svojich právomocí alebo činností ovplyvňujú alebo môžu ovplyvniť postavenie alebo situáciu obete boli povinné správať sa k nej ohľaduplne, profesionálne, s rešpektom a podľa možností jej vychádzať v ústrety“. 	O	ČA	Nie je účelom návrhu zákona zavádzať sankcie za porušenie povinností ustanovených týmto zákonom, v neposlednom rade to nevyžadujeme ani transponovaná smernica. Je však potrebné upriamiť pozornosť na to, že porušenie povinností zo strany orgánov verejnej moci môže zakladať právo na náhradu škody za nesprávny úradný postup orgánov verejnej moci; k tomu pozri zákon č. 514/2003 Z. z. o zodpovednosti za škodu spôsobenú pri výkone verejnej moci a o zmene niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Rovnako konanie orgánov verejnej moci, ktoré porušuje zákonom ustanovené povinnosti môže viesť k vzniku trestnej zodpovednosti, ak sú naplnené znaky skutkových podstatných podstát trestných činov. Taktiež treba brať do úvahy to, že porušovanie povinností zo strany subjektov poskytujúcich pomoc obetiam môže viesť k zrušeniu akreditácie. Všetky uvedené mechanizmy majú sankčný charakter. Sankciou nie je len pokuta ukladaní v administratívnom konaní, k čomu zrejme smeruje pripomienkujúci subjekt. Z uvedeného dôvodu má predkladateľ za to, že nie je potrebné zákonnú úpravu dopĺňať navrhovaným spôsobom, keďže návrh zákona, ale aj právny poriadok v širšom ponímaní tieto sankčné mechanizmy už upravuje. 	
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 4 návrhu zákona
2. Do § 4 ods. 2 písm. k) návrhu zákona žiadame doplniť informáciu poskytovanú obeti trestného činu aj o informáciu o dostupných službách restoratívnej justície a to v zmysle čl. 4 ods. 1 písm. j) smernice 2012/29/EÚ.	O	ČA	Predkladateľ vzhľadom na vznesné pripomienky v rámci MPK upustil od používania pojmu "restoratívna justícia" a namiesto toho zvolil pojem "mediácia", ktorý nie je nášmu právnemu poriadku cudzí. Informačná povinnosť je upravená.	
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 5 návrhu zákona
2. Do § 5 ods. 3 písm. d) sa transponuje čl. 9 ods. 3 písm. a) smernice 2012/29/EÚ, avšak neúplne. Žiadame ustanovenie doplniť o prípady „bezprostredného rizika sekundárnej a opakovanej viktimizácie, zastrašovania a pomsty“.	O	N	Predkladateľ má za to, že transpozícia je vykonaná dostatočným spôsobom, a že hrozba bezprostredného ohrozenia života a zdravia obete je naplnením zmyslu smernice.	
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2004.80.ES
2. Pri preukazovaní čl. 3 ods. 2 smernice žiadame do stĺpca 5 a 6 tabuľky zhody doplniť ustanovenie návrhu zákona, ktoré ustanovuje, že zodpovedným orgánom za rozhodovanie o žiadostiach o odškodnenie je na území Slovenskej republiky Ministerstvo spravodlivosti SR.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. III, bod 11 návrhu zákona
2. V § 139 ods. 1 písm. d) žiadame slová „prepustenie alebo útek“ nahradiť slovami „prepustení alebo úteku“. Rovnakú pripomienku uplatňujeme aj pri § 139 ods. 1 písm. f) návrhu zákona.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 15 návrhu zákona
2. V § 15 ods. 4 návrhu zákona žiadame slovo „pre“ nahradiť slovom „pred“. Zároveň máme za to, že znenie ustanovenia za slovom „najmä“ pôsobí zmätočne, keďže už z predchádzajúceho textu je zrejmé, že lehoty podľa ods. 2 a 3 neplynú počas konania pred príslušným orgánom. Považujeme za nadbytočné dopĺňať, že je to „najmä“ počas civilného a exekučného konania. Časť vety za slovom „orgánom“ odporúčame vypustiť z predmetného ustanovenia a odporúčame ho vložiť do dôvodovej správy, osobitnej časti k § 15 návrhu zákona.	O	ČA	Navrhovanú právnu úpravu si vyžiadala aplikačná prax, nakoľko otázka plynutia premlčacích lehôt je v aplikačnej praxi sporná. Z uvedeného dôvodu predkladateľ zvolil práve navrhované riešenie, aby adresáti právnych noriem mali náležitú predstavu o tom ako plynú premlčanie lehoty.	
OAPSVLÚVSR	K čl. III, bod 4 návrhu zákona
2. V § 46 ods. 8 písm. d) žiadame slová „prepustenie alebo útek“ nahradiť slovami „prepustení alebo úteku“. Rovnakú pripomienku uplatňujeme aj pri § 46 ods. 8 písm. f) návrhu zákona.	O	A		
OAPSVLÚVSR	Všeobecne k návrhu zákona
2. V zmysle § 7 ods. 1 písm. f) zákona č. 400/2015 Z. z. o tvorbe právnych predpisov a o Zbierke zákonov Slovenskej republiky a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 310/2016 Z. z., „návrh právneho predpisu predkladaný do pripomienkového konania obsahuje okrem paragrafového znenia najmä...návrh vykonávacieho právneho predpisu, ak právny predpis obsahuje splnomocňovacie ustanovenie na jeho vydanie“. Takéto splnomocňovacie ustanovenie obsahuje napr. čl. I, § 38 ods. 2 návrhu zákona a preto v zmysle uvedeného žiadame predložiť spolu s návrhom zákona, aj návrhy vykonávacích právnych predpisov.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
2. Žiadame náležite transponovať čl. 5 ods. 1 smernice, a to tak, aby písomné potvrdenie obsahovalo „základné skutkové okolnosti príslušného trestného činu“.	O	N	Slová „základné skutkové okolnosti príslušného trestného činu“ sú do Trestného poriadku transponované slovami „základné skutočnosti trestného oznámenia“. Pri trestnom oznámení má vyšetrovateľ k dispozícii vyjadrenia/tvrdenia oznamovateľa, pričom skutok nie je ešte objasnený a vyšetrený. Až keď sa skutok objasní a vyšetrí, možno hovoriť o trestnom čine.	
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 2 návrhu zákona
2. Žiadame v § 2 písm. k) návrhu zákona za slovami „členského štátu“ doplniť slová „Európskej únie“ a následne odporúčame vytvoriť legislatívnu skratku, a to slovami: „(ďalej len „členský štát“)“. V zmysle uvedeného potom žiadame vypustiť z § 2 písm. l) návrhu zákona legislatívnu skratku „členský štát“, keďže v zmysle bodu 9.1. prílohy č. 1 k Legislatívnym pravidlám vlády SR, legislatívnu skratku treba zaradiť na také miesto, kde sa skracované slová použijú prvýkrát.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K doložke zlučiteľnosti
2. Žiadame zmeniť lehotu uvedenú v bode 4 písm. a) doložky zlučiteľnosti. Upozorňujeme, že v zmysle čl. 27 smernice 2012/29/EÚ bola transpozičná lehota smernice ustanovená do 16. novembra 2015.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
20. Pri preukazovaní transpozície čl. 25 ods. 4 žiadame v stĺpci č. 3 zmeniť poznámku „D“ – dobrovoľná transpozícia, na poznámku „N“, čo znamená, že ustanovenie uvedené v smernici je povinné (záväzné) a musí sa transponovať do právneho poriadku Slovenskej republiky vo svojej podstate.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
21. Žiadame čl. 25 ods. 5 smernice transponovať do slovenského právneho poriadku a to v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti. V uvedenom prípade nejde o „n. a.“ - transpozícia sa neuskutočňuje, ale o bežnú transpozíciu „N“, čo znamená, že ustanovenie uvedené v smernici je povinné (záväzné) a musí sa transponovať do právneho poriadku Slovenskej republiky vo svojej podstate. Uvedenú pripomienku rovnako uplatňujeme aj pre čl. 26 ods. 1 písm. a) smernice, čl. 26 ods. 1 písm. b) smernice, čl. 26 ods. 1 písm. c) smernice a čl. 26 ods. 2 smernice.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2004.80.ES
3. Pri preukazovaní čl. 3 ods. 3 smernice žiadame doplniť ďalšie ustanovenia návrhu zákona, ktoré preukazujú, že administratívne formality vyžadované od žiadateľa o odškodnenie sú minimálne.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. III, bod 11 návrhu zákona
3. V § 139 ods. 1 písm. e) žiadame slovo „zmena“ nahradiť slovom „zmene“.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. III, bod 4 návrhu zákona
3. V § 46 ods. 8 písm. e) žiadame slovo „zmena“ nahradiť slovom „zmene“.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 3 návrhu zákona
3. V zmysle dôvodovej správy, osobitnej časti sa za subjekty, ktoré v rozsahu svojich právomocí alebo činností ovplyvňujú alebo môžu ovplyvniť postavenie alebo situáciu obete, považujú aj masmédiá. Máme za to, že ustanovenie § 3 ods. 4 návrhu zákona je v takejto podobe neaplikovateľné a nevynútiteľné, keďže takýmto subjektom sa ustanovuje „povinnosť informovať obeť o jej právach jednoduchým a pre ňu zrozumiteľným spôsobom, pričom majú osobitne prihliadať na ťažkosti pri porozumení alebo komunikácii vyplývajúce z určitého druhu zdravotného postihnutia, znalosti jazyka, ako aj na obmedzenú schopnosť obete vyjadrovať sa“. Odporúčame konkrétne vymedziť „subjekt“, ako napríklad „orgány činné v trestnom konaní“ alebo iné, ktorým sa priamo ustanovia takéto povinnosti.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
3. Žiadame čl. 6 ods. 2 písm. a) smernice transponovať tak, aby bolo ustanovenie smernice prebraté v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti a nie, aby išlo iba o čiastočnú zhodu.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K doložke zlučiteľnosti
3. Žiadame v bode 4 písm. b) doložky zlučiteľnosti zmeniť uvedenú lehotu. Upozorňujeme, že uznesením vlády SR č. 155 z 3. apríla 2013 bola lehota na predloženie návrhu právneho predpisu na rokovanie vlády podľa určenia gestorských ústredných orgánov štátnej správy zodpovedných za transpozíciu smerníc a vypracovanie tabuliek zhody k návrhom všeobecne záväzných právnych predpisov určená na 31. júl 2015.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2004.80.ES
4. Pri preukazovaní čl. 5 ods. 1 a čl. 5 ods. 2 žiadame vypustiť v stĺpci 3 poznámku „D“ - transpozícia podľa úvahy (dobrovoľná) a žiadame ju nahradiť poznámkou „N“ - bežná transpozícia, čo znamená, že ustanovenie uvedené v smernici je povinné (záväzné) a musí sa transponovať do právneho poriadku Slovenskej republiky vo svojej podstate. Zároveň žiadame náležite transponovať čl. 5 ods. 2 smernice, keďže smernica v tomto ustanovení upravuje situáciu pred podaním žiadosti a predkladateľ preukazuje transpozíciu tohto ustanovenia, ustanovením čl. I, § 18 ods. 5 návrhu zákona, ktoré upravuje situáciu po podaní žiadosti. 	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
4. Žiadame transponovať čl. 6 ods. 5 smernice a to v časti: „Okrem toho členské štáty zabezpečia, aby sa obetiam poskytli informácie o akýchkoľvek príslušných opatreniach prijatých na ich ochranu v prípade prepustenia alebo úteku páchateľa.“	O	A		
OAPSVLÚVSR	K doložke zlučiteľnosti
4. Žiadame zmeniť informáciu v bode 4 písm. c) doložky zlučiteľnosti. Vo veci začalo konanie proti Slovenskej republike o porušení čl. 258 až 260 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pod č. 2016/0148.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
5. Pri preukazovaní transpozície čl. 7 ods. 4 smernice žiadame vyplniť stĺpec 7 tabuľky zhody.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2004.80.ES
5. Žiadame preukázať transpozíciu čl. 11 ods. 2 aj doplnením stĺpca 6 tabuľky zhody.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
6. Žiadame náležite preukázať transpozíciu čl. 9 ods. 1 písm. b) smernice, a to tak, aby bolo zrejmé, že subjekty poskytujúce pomoc obetiam poskytujú obeti informácie o všetkých príslušných existujúcich špecializovaných službách podpory alebo ich priamo sprostredkujú.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2004.80.ES
6. Žiadame transponovať čl. 12 ods. 2 smernice a transpozíciu náležite preukázať v tabuľke zhody.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
7. Čl. 9 ods. 1 písm. c) smernice žiadame transponovať do slovenského právneho poriadku tak, aby bolo ustanovenie smernice prebraté v celom rozsahu, správne, v príslušnej forme, so zabezpečenou inštitucionálnou infraštruktúrou, s príslušnými sankciami a vo vzájomnej súvislosti a následne uviesť v stĺpci 7 poznámku „Ú“.	O	ČA	Do tabuľky zhody bola vložená poznámka, ktorá objasňuje, že psychickú podporu môže vykonávať len psychológ; psychika je ľudská vlastnosť, psychológia je vedný odbor - z toho dôvodu navrhovateľ trvá na pojme "psychická podpora".	
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2004.80.ES
7. Pri preukazovaní čl. 18 ods. 4 smernice je nesprávne vyplnený stĺpec 5 a 6 tabuľky zhody, žiadame ich vyplniť v súlade so stĺpcom 4 tabuľky. 	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
8. Žiadame náležite preukázať transpozíciu čl. 11 ods. 3 smernice v slovenskom právnom poriadku a to tak, aby bolo z uvedeného zrejmé, že sa obetiam bez zbytočného odkladu poskytnú informácie o ich práve na poskytnutie dostatočných informácií na to, aby sa mohli rozhodnúť, či požiadajú o preskúmanie rozhodnutia nestíhať skutok, a aby na ich žiadosť takéto informácie dostali.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K tabuľke zhody so smernicou 2012.29.EÚ
9. Žiadame transponovať čl. 11 ods. 4 a ods. 5 do slovenského právneho poriadku a túto transpozíciu náležite preukázať v tabuľke zhody. Ide o ustanovenia smernice, ktoré sú povinné (záväzné) a musia sa transponovať do právneho poriadku Slovenskej republiky vo svojej podstate.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 31 návrhu zákona
Dávame predkladateľovi na zváženie, aby sa finančná podpora zo štátneho rozpočtu pre akreditované subjekty na účely podpory obetí trestných činov spravovala zákonom č. 302/2016 Z. z. o poskytovaní dotácií v pôsobnosti Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky a o zmene a doplnení zákona č. 545/2010 Z. z. o poskytovaní dotácií v pôsobnosti Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky a o zmene a doplnení zákona č. 617/2007 Z. z. o oficiálnej rozvojovej pomoci a o doplnení zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov v znení zákona č. 287/2012 Z. z.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 16 návrhu zákona
V § 16 ods. 3 návrhu zákona žiadame dať za slovami „podľa osobitných predpisov“ odkaz formou poznámky pod čiarou na takéto právne predpisy, a to v zmysle bodu 22.1. a nasl. prílohy č. 1 k Legislatívnym pravidlám vlády SR.	O	A	Odkaz na osobitné predpisy bol vypustený, nakoľko pojem "subjekt poskytujúci pomoc obetiam" je pojmom zavedným právne zákonom v čl. I a nie v osobitných predpisoch.	
OAPSVLÚVSR	K predkladacej správe
V predkladacej správe žiadame slová „(ďalej len „smernica 2012/209/EÚ“)“ nahradiť slovami „(ďalej len „smernica 2012/29/EÚ“)“.	O	A		
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 11 návrhu zákona
V zmysle § 2 písm. a) návrhu zákona sa za trestný čin považuje aj čin inak trestný, ak páchateľ nebol v čase činu pre nedostatok veku trestne zodpovedný. V § 11 ods. 3 návrhu zákona sa ustanovuje výnimka pri trestnom čine sexuálneho zneužívania, a to ak obvinený alebo obžalovaný nie je pre nedostatok veku trestne zodpovedný, obeti nevzniká nárok na odškodnenie. Máme za to, že uvedené ustanovenie odporuje cieľom predkladaného materiálu a žiadame ho vypustiť. Zároveň žiadame prepracovať dôvodovú správu, osobitnú časť k § 11 návrhu zákona. 	O	N	Dôvodom tejto úpravy je, že potom ide o dve osoby, z ktorých každá je „páchateľom“ i „poškodeným“, ktoré by teda mali nárok voči sebe navzájom. Preto predkladateľ navrhol úpravu tak, že žiadna z nich podľa tohto zákona odškodnenie nedostane. Opačná úprava by znamenala, že dvom osobám mladším ako 15 rokov po súloži vznikne nárok na odškodnenie od štátu. Ide o absurdnú situáciu. Z uvedeného dôvodu nie je možné pripomienke vyhovieť v plnom rozsahu.	
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 6 návrhu zákona
Žiadame úplne prepracovať znenie § 6 návrhu zákona, a to tak, aby obete mali v súlade so svojimi potrebami bezplatný prístup k dôverným službám na podporu obetí, a to pred trestným konaním, počas neho a primeraný čas po ňom a to v zmysle čl. 8 ods. 1 smernice 2012/29/EÚ. Zároveň upozorňujeme, že návrhom zákona nie je ustanovená forma, ani náležitosti žiadosti o poskytnutie odbornej pomoci. Uvedené žiadame doplniť. 	O	N	Predkladateľ má za to, že navrhovaná právna úprava je vyhovujúca. Samotná znenie smernice nevyžaduje absolútnu bezplatnosť dôverných služieb, keďže prístup k týmto službám má byť podľa smernice podmienený potrebami obete (je nepochybné, že obeť sexuálneho násilia si vyžaduje diametrálne odlišný prístup ako obeť krádeže). Predkladateľ zvoli koncept, podľa ktorého prvotná konzultácia sa priamo zo zákona garantuje vždy ako bezplatná služba. Pri obzvlášť zraniteľných obetiach sa bude uplatňovať bezplatný prístup k dôverným službám. Rovnako nie je účelné formalizovať prístup k týmto službám – je absurdné, aby napríklad obeť domáceho násilia vypisovala nejakú formalizovanú žiadosť. Z uvedeného dôvodu sa preto nerieši otázka formy žiadosti o odbornú pomoc. Podstatné je, že obeť o odbornú pomoc požiada, resp. akýmkoľvek spôsobom prejaví vôľu o túto odbornú pomoc. 	
OAPSVLÚVSR	K čl. I, § 29 návrhu zákona
Žiadame v dôvodovej správe, osobitnej časti uviesť k § 29 ods. 2 písm. b), čo sa rozumie pod pojmom „porušenie zvlášť závažným spôsobom“.	O	A	Sporná dikcia ustanovenia bola vypustená ako nadbytočná, nakoľko postačuje konštatovanie o neplnení povinností podľa § 28.	
PMÚSR	celému materiálu
bez pripomienok	O	A		
Slovenská advokátska komora	k čl. I bod (§ 10 ods. 1)
Dávame na zváženie, či na koniec citovaného odseku nie je z hľadiska osobnej pôsobnosti uvedenej v ustanovení § 5 Trestného zákona vhodné doplniť ,,alebo ak k ujme na zdraví došlo mimo územia Slovenskej republiky, ale trestné konanie sa vedie na území Slovenskej republiky.“	O	N	Navrhované znenie nie je podľa názoru predkladateľ potrebné, aplikačná prax pri uplatňovaní zákona č. 215/2006 Z. z. v tejto časti nevykazuje žiadne problémy s platnou právnou úpravou.	
Slovenská advokátska komora	k čl. I (§15 a 16)
Navrhujeme doplniť „V prípade nevyhovenia žiadosti sa žiadateľ môže domáhať odškodnenia žalobou na súde“ alebo „tým nie je dotknuté právo domáhať sa odškodnenia žalobou na súde“. Odôvodnenie: V dôvodovej správe k §§ 15-16 návrhu sa uvádza, že sa stanovuje „možnosť obete násilného trestného činu domáhať sa odškodnenia žalobou na súde, ak ministerstvo spravodlivosti žiadosti nevyhovie alebo jej vyhovie len v časti". V texte návrhu zákona však takéto ustanovenie v § 16 po odseku 5 chýba a taktiež chýba ustanovenie, ktoré by riešilo nečinnosť ministerstva, ktoré v zákonnej lehote o žiadosti nerozhodne. Poukazujeme na skutočnosť, že na postup a rozhodnutie o žiadosti neplatí všeobecný predpis (Zákon o správnom konaní).	Z	ČA	Na rozporovom konaní (8.8.2017) bola problematika vysvetlená s tým, že právo na súdny prieskum je zachované v rámci správneho súdnictva. Po tomto vysvetlení a doplnení dôvodovej správy bol rozpor odstránený.	
Slovenská advokátska komora	k čl. I bod (§ 8 ods. 3)
Navrhujeme na v §8 ods. 3 na koniec vety doplniť ,,a to po predchádzajúcom stanovisku psychológa.“ Odôvodnenie: Máme za to, že súčasné znenie návrhu zákona je v uvedenom smere stručné, pričom za súčasného znenia nie je celkom zrejmé, ktorý orgán posúdi ,,nevyhnutnosť na účely trestného konania.“ 	O	ČA	Znenie právnej úpravy bolo prepracované aj na základe pripomienok GP SR vrátane úpravy dôvodovej správy, kde bol bližšie ozrejmený zámer predkladateľa.	
Slovenská advokátska komora	k čl. III bod 13 a 14 (§232 ods. 3 a §232 ods. 8)
Navrhujeme ponechať pôvodné znenie. Odôvodnenie: Podmienenie dohody o vine a treste uzavretím dohody o náhrade škody narúša účel inštitútu dohody o vine a treste. V praxi nebude jednoduché uzavrieť dohodu aj o náhrade škody, pretože si poškodený bude môcť uplatňovať nereálnu výšku nemajetkovej ujmy (neoprávnený nárok) s ktorou sa nestotožní obvinený a tak sa úplne zablokuje inak dôvodné konanie o dohode o vine a treste, nehovoriac o priestore na iné obštrukcie. Máme za to, že navrhovanou novelizáciou Trestného poriadku by dochádzalo k zníženému počtu uzatvorených dohôd o vine a treste, pričom zo štatistických údajov vyplýva, že aj za súčasného stavu nie je počet uzatváraných dohôd o vine a treste v súlade s účelom, za ktorým bol predmetný inštitút do slovenského právneho poriadku zakotvený. 	Z	ČA	Znenie primerane upravené na základe výsledkov rozporového konania uskutočneného dňa 9.8.2017, rozpor odstránený.	
Slovenská advokátska komora	k čl. III bod 16 (§287 ods. 1)
Navrhujeme ponechať pôvodné znenie. Odôvodnenie: Súd nemôže rozhodnúť o náhrade škody, ak tomu bráni zákonná prekážka. 	Z	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave.	
Slovenská advokátska komora	k čl. I (§7 a § 37)
Navrhujeme vypustiť z § 7 ods. 2 slová „subjekty poskytujúce pomoc obetiam“. Odôvodnenie: Navrhovaná úprava je z hľadiska existencie zákona o advokácii nesystémová a nerieši otázku zodpovednosti a poistenia pri poskytovaní právnej pomoci. Navrhujeme, aby právnu pomoc mohlo poskytovať len Centrum právnej pomoci a advokáti. Podľa dôvodovej správy právnu pomoc subjekty môžu poskytovať len prostredníctvom odborne spôsobilej osoby, ale v návrhu absentuje ustanovenie, ktoré by vyžadovala priamo právnické vzdelanie a druh praxe (§24 ods. 3 návrhu zákona). Takáto úprava môže viesť k zníženiu kvality právnej služby. 	Z	ČA	Návrh zákona bol prepracovaný v časti predpokladov odbornej spôsobilosti. Vo zvyšku nebola pripomienka akceptovaná, rozpor pretrváva v časti pripomienky vypustenia slov "subjekty poskytujúce pomoc obetiam", a to aj po rozporovom konaní, ktoré sa uskutočnilo dňa 8.8.2017. 	
Slovenská advokátska komora	k čl. I bod (§12 ods. 1)
Navrhujeme vypustiť z citovaného ustanovenia časť vety za bodkočiarkou. Odôvodnenie: Nenachádzame dôvod na vylúčenie možnosti zvýšenia náhrady za sťaženie spoločenského ustanovenia a dôvodová správa toto ustanovenie neobjasňuje. 	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave, ktorá vychádza z platného znenia zákona č. 215/2006 Z. z.	
Slovenská advokátska komora	k čl. I bod (§11 ods. 2) 
Navrhujeme za slovné spojenie ,,k zastaveniu trestného stíhania z dôvodov podľa § 215 ods. 1 písm. d) až f) Trestného poriadku“ doplniť slovné spojenie ,,alebo k zastaveniu trestného stíhania z dôvodu podľa § 215 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku, prípadne k odloženiu veci z dôvodu neúčelnosti podľa ustanovenia § 197 ods. 2 Trestného poriadku.“ Odôvodnenie: Máme za to, že v kontexte návrhu zákona sa nedostatočne prihliada na odškodňovanie obetí trestných činov voči páchateľom, ktorým by došlo práve k aplikácii ustanovenia § 215 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku, prípadne k aplikácii ustanovenia § 197 ods. 2 Trestného poriadku, tzn. k zastaveniu trestného stíhania, respektíve k odloženiu veci pre neúčelnosť. 	Z	A		
Slovenská advokátska komora	k čl. III bod 8 (§125 ods. 4)
Navrhujeme zachovať pôvodné znenie. Odôvodnenie: Navrhujeme zachovať možnosť vedenia konfrontácie v prípade obetí s vekovou hranicou nad 15 rokov a neupravovať absolútny zákaz z dôvodu zachovania práva na obhajobu. Úplné vylúčenie konfrontácie osôb mladších ako 18 rokov nepovažujeme za nevyhnutné, ani vhodné riešenie. Ide o nesystémovú novelu Trestného poriadku v uvedenom smere, pričom táto opomína situácie, kedy je konfrontácia svedkov mladších ako 18 rokov pre dosiahnutie účelu trestného konania nevyhnutná. 	Z	N	Rozporové konanie uskutočnené dňa 8.8.2017, rozpor nebol odstránený a predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave.	
Slovenská advokátska komora	k čl. I (k návrhu ako celku)
V ustanoveniach § 3 ods. 4, ods. 6, § 4 ods. 2, ods. 3 a ods. 5 návrhu zákona navrhujem doplniť návrh zákona o odkaz na prílohu č. 1 k návrhu zákona, v ktorej by boli komplexným, prehľadným, koncentrovaným a laicky dostupným spôsobom uvedené informácie o právach obetí trestných činov v písomnej podobe. V ustanoveniach § 5 ods. 2, ods. 3 návrhu zákona navrhujem doplniť návrh zákona o odkaz na prílohu č. 2 k návrhu zákona, v ktorej by boli komplexným, prehľadným, koncentrovaným a laicky dostupným spôsobom uvedené informácie o obsahu všeobecnej odbornej pomoci a špecializovanej odbornej pomoci v konkrétnej rovine. V ustanovení § 22 ods. 1 návrhu zákona navrhujem doplniť návrh zákona o odkaz na prílohu č. 3 k návrhu zákona, v ktorej by boli komplexným, prehľadným, koncentrovaným a laicky dostupným spôsobom uvedené informácie o odškodňovaní obetí trestných činov. Máme za to, že informácie uvedené v prílohách č. 1 až 3 by mohli byť obligatórne odovzdávané obeti trestného činu v písomnej podobe proti podpisu dotknutej osoby, a to pri prvom kontakte takej osoby s orgánom verejnej moci. Rovnako máme za to, že navrhovaná forma podania informácií obetiam trestných činov by zabezpečila naplnenie účelu návrhu zákona.	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave a navrhované doplnenie nepovažuje za účelné, keďže prílohy, ktoré sa navrhuje v pripomienke doplniť do textu zákona budú riešené v rámci praktickej aplikácie zákona tak, ako je tomu doteraz.	
Slovenská advokátska komora	k čl. I (§2) 
Žiadame predkladateľa zosúladiť terminológiu návrhu zákona s existujúcimi trestnoprávnymi pojmami (poškodený, chránené osoby, trestný čin). Odôvodnenie: Pojem obeť je kriminologický pojem, poškodený je trestnoprávny pojem. Pojem obeť je v návrhu zákona nekoncepčne inkorporovaná do právneho poriadku, systematika nového právneho predpisu nie je vhodne uchopená. Pojem obeť, tak ako je definovaná v § 2 písm. b/ bod 1, je presne zhodný s pojmom poškodený uvedeným v § 46 (1) prvá veta TP. Z navrhovanej úpravy však nie je zrejmé, či ide o pojmy totožné, ustanovenie § 3 ods. 6 návrhu následne stanovuje, že pod pojmom obete sa rozumie oznamovateľ, poškodený ako aj svedok. Vo výpočte v §2 písm. b) ods. 2 absentuje tiež pojem „druh“. Obdobne ako je ,,druh“ zakotvený v zákonnom znení ustanovenia § 130 ods. 1 Trestného poriadku (z hľadiska jeho práva odoprieť svedeckú výpoveď) sa domnievam, že by z hľadiska reálneho pokrytia možných obetí mal byť doplnený tiež do zákonnej dikcie ustanovenia § 2 písm. b) bod 2. návrhu zákona. Zákon zavádza dosiaľ v našich neexistujúci pojem „zraniteľné osoby“, ktorý obsahovo zodpovedá existujúcemu pojmu „chránené osoby“. Ide o prevzatie terminológie prekladom z anglického jazyka smernice, do nášho právneho poriadku však vnáša dvojkoľajnosť. Uvedený návrh zákona zakladá disproporciu medzi chránenou osobou podľa Trestného zákona (osoba vyššieho veku staršia ako 60 rokov) a obzvlášť zraniteľnou osobou podľa ustanovenia 2 písm. c) bod 2. návrhu zákona (osoba staršia ako 75 rokov). Podobne zmätočne pôsobí nová definícia trestného činu, keďže podľa trestného zákona čin inak trestný trestným činom nie je. 	Z	N	Rozporové konanie uskutočnené dňa 8.8.2017, SAK ustúpila od zásadného charakteru pripomienky, rozpor odstránený.	
Slovenská komora SP a ASP	§ 24
Bod 3) navrhujeme formulovať nasledovne: (3) Za odborne spôsobilú na poskytovanie odbornej pomoci sa považuje osoba, ktorá získala vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa v odbore sociálna práca v prípade činnosti, ktoré svojím charakterom zodpovedajú výkonu sociálnej práce podľa osobitných predpisov alebo získala vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa odbore psychológia, právo, sociálne služby a poradenstvo alebo v študijných odboroch pedagogického zamerania, alebo má uznaný doklad o takom vysokoškolskom vzdelaní rozhodnutím podľa osobitného predpisu a vykonávala prax po dobu troch rokov vo svojom odbore. Odborná spôsobilosť sa preukazuje úradne overenou kópiou vysokoškolského diplomu získaného v magisterskom študijnom programe a životopisom. Odôvodnenie: Z návrhu zákona, najmä popisu odbornej pomoci sa dá usúdiť, že jej časť môže byť považovaná za výkon sociálnej práce podľa Zákona o sociálnej práci. Preto túto skutočnosť navrhujeme v návrhu zohľadniť. Zároveň navrhujeme, aby ustanovenie exaktnejšie pomenovalo odbory, ktoré sú relevantné pre oprávnenie poskytovať odbornú pomoc. Predkladateľom navrhovaná formulácia môže byť interpretovaná spôsobom, že vyštudovaný mechatronik s II. stupňom VŠ vzdelania a 5 ročnou praxou vo svojom - technickom - obore spĺňa podmienku odbornej spôsobilosti, čo predpokladáme nebolo zámerom predkladateľa. Odbory, ktoré uvádzame prosím berte ako príklad, isto je možné a užitočné zaradiť aj ďalšie relevantné. 	Z	ČA	Znenie primerane upravané.	
Slovenská komora SP a ASP	§ 32
K bodu 4, ktorý znie: (4) Príloha k žiadosti podľa odseku 2 musí byť predložená vo forme originálu alebo úradne overenej kópie nie staršej ako tri mesiace ku dňu predloženia žiadosti. Navrhujeme zohľadniť aj Zákon č. 305/2013 Z.z. Zákon o elektronickej podobe výkonu pôsobnosti orgánov verejnej moci a o zmene a doplnení niektorých predpisov, ktorý predpokladá možnosť elektronickej komunikácie k téme tak akreditácie ako i dotácie medzi MS SR a žiadateľmi. V súlade s vyššie uvedením zákonom predpokladáme, že žiadosť spolu s prílohami je možné podať aj do e-podateľne ministerstva. 	O	A	Zákon č. 305/2013 Z. z. Zákon o elektronickej podobe výkonu pôsobnosti orgánov verejnej moci a o zmene a doplnení niektorých predpisov platí pre oblasť celej verejnej správy, a teda možnosť podávať žiadosti o akreditáciu v elektronickej podobe ako elektronické podania podľa cit. zákona je garantovaná zákonom č. 302/2013 Z. z., a to aj bez toho, aby to výslovne ustanovil zákon o obetiach.	
Slovenská komora SP a ASP	§ 23
Navrhujeme odstrániť bod 3). Zdôvodnenie: Skutočnosť, že sociálne služby sú oprávnené poskytovať len subjekty, ktoré na to oprávňuje Zákon o sociálnych službách je daná už touto legislatívnou normou. Druhú časť vety považujeme za zmätočnú a nejednoznačnú. V zmysle dôvodovej správy rozumieme, že predkladateľ chce zamedziť duplicitnému financovaniu, no navrhovaná formulácia môže vytvárať predstavu, že odbornú pomoc nie je možné zo strany poskytovateľa sociálnej služby financovať vôbec. Predpokladáme však, že ak je subjekt zapísaný v registri poskytovateľov sociálnych služieb a zároveň získa akreditáciu na poskytovanie odbornej pomoci obetiam, je možné financovať túto odbornú pomoc aj podľa predloženého zákona, len nemôže dochádzať k duplicite.	Z	A	Znenie bolo primerane upravené na základe pripomienok MPSVR SR.Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bol akceptovaný návrh zákona v upravenom znení. 	
Slovenská komora SP a ASP	§27
Navrhujeme preformulovať bod 3) nasledovne: (3) Ministerstvo rozhoduje o udelení akreditácie, predĺžení jej platnosti a o zrušení akreditácie na návrh hodnotiacej komisie, ktorú menuje minister a ktorá má aspoň troch členov. Členovia hodnotiacej komisie nesmú byť subjektom poskytujúcim pomoc obetiam, ktorý žiada o podporu zo štátneho rozpočtu ani zaujatí voči subjektom poskytujúcim pomoc obetiam. Členovia komisie ani jemu blízke osoby7) nesmú byť štatutárnym orgánom alebo členmi štatutárneho orgánu subjektu poskytujúceho pomoc obetiam, ktorý žiada o finančnú podporu zo štátneho rozpočtu, alebo spoločníkmi právnickej osoby, ktorá je subjektom poskytujúcim pomoc obetiam, alebo osobami, ktoré sú zamestnancami subjektu poskytujúceho pomoc obetiam. Zdôvodnenie: Navrhujeme doplniť aspoň základnú formuláciu toho, kto komisiu formuje. Zároveň dávame na zváženie preformulovať tento bod ešte spôsobom, aby odkázal na štatút hodnotiacej (akreditačnej) komisie, ktorý by upravil ďalšie podmienky a zodpovedal otázky: 1. Pre každé akreditačné konanie sa ustanovuje nová komisia alebo je stála? 2. Kto ju zvoláva, kto vedie jej rokovanie? 3. Rozhodnutie vydávajú na základe hlasovania jej členov? 4. Aké sú kvalifikačné predpoklady pre výkon pozície člena hodnotiacej skupiny (aby vedel posúdiť kvalitu predloženého plánu zo strany subjektu) 5. Budú členmi komisie tak pracovníci MS SR, ako i iných orgánov alebo zástupcovia NGO - ak áno, je to honorované 6. A ďalšie...	Z	ČA	Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bol akceptovaný návrh zákona v predloženom znení. 	
Slovenská komora SP a ASP	§ 29
V bode 2), písm. b) sa uvádza: b) akreditovaný subjekt neplní povinnosti uvedené v § 28 alebo ich poruší zvlášť závažným spôsobom Dávame len pozornosti nejasnosť slovného spojenia "zvlášť závažným spôsobom", napr. vo vzťahu ku kvalite poskytovania, resp. neposkytovania odbornej pomoci v rozsahu udelenej akreditácie (kto posudzuje "zvlášť zásadný spôsob").	O	A	Slová "alebo ich poruší zvlášť závažným spôsobom" boli vypustené.	
Slovenská komora SP a ASP	§ 33
Znenie bodu 1 navrhujeme nasledovné: (1) Žiadosti vyhodnocuje hodnotiaca komisia, ktorej činnosť upraví štatút (§ 27 ods. 3). Zdôvodnenie: Obdobne ako v prípade hodnotiacej komisie pre udeľovanie akreditácie, ani v tomto prípade nie je zrejmé, akým spôsobom komisia rozhoduje o pridelení alebo nepridelení dotácie.	Z	ČA	Pripomienka bola prerokovaná s pripomienkujúcim subjektom dňa 7.8.2017 a po vysvetlení bol akceptovaný návrh zákona v predloženom znení. 	
SVSLPRK	čl. I § 4 ods. 7
Odporúčam v § 4 ods. 7 (napriek úprave § 35) alebo v samostatnom odseku zapracovať zásadu v súlade s § 38 ods. 1 zákona č. 575/2001 Z. z. za účelom zabezpečenia štandardného poučenia s akceptáciou regionálneho prvku, o zverejnení týchto informácií na príslušnom webovom sídle ústredného orgánu verejnej správy, s cieľom zabezpečenia jednotného poučenia, spĺňajúceho parametre zákona vrátane prvku aktualizácie. Uvedeným spôsobom bude zabezpečená jednotná prax pre všetky orgány verejnej správy tak, ako ich vymedzuje § 3 ods. 1 zákona č. 523/2004 Z. z.	O	N	Ustanovenie bolo vypustené, pripomienka je preto bezpredmetná.	
SVSLPRK	čl. I § 4 ods. 2
Odporúčam preskúmať zapracovanie zásady, podľa ktorej poučenie na osobitnom formuláre/ prípadne elektronickým doručením na adresu, sa vydáva obeti. Odôvodnenia. Analogická prax v zahraničí, pričom čl. 6 ods. 1 smernice upravuje inštitút „práva získania informácie na základe žiadosti“ čo per analógiám so sekundárnym právom EÚ znamená právo získania tejto informácie in nátura v listinnej alebo elektronickej podobe. Odporúčanie predkladám aj per analógiám s čl. 4 až 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 142, 1.6.2012, s.1) a je aj v súlade s pozíciou Európskeho parlamentu EP-PE_TC1-COD(2013)0408, na účely prijatia smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/ o procesných zárukách pre deti, ktoré sú podozrivými alebo obvinenými osobami v trestnom konaní. 	O	N	Predkladateľ má za to, že toto doplnenie nie je potrebné, resp. je výslovne neúčelné limitovať komunikáciu s obeťou trestného činu doručením obeti "na diaľku". Je namieste trvať na osobnom odovzdaní týchto informácií.	
SVSLPRK	čl. I § 12 ods. 3
V § 12 ods. 3 odporúčam preskúmať ( aj po vyhodnotení rozpočtových hľadísk) s poukazom na § 140 písm. e)Trestného zákona, možnosť zapracovania kategórie/kvalifikačného hľadiska „ osobitného motívu podľa § 140 písm. e) Trestného zákona. Odôvodnenie: Preskúmanie parciálnej implementácie čl. 6 Medzinárodného dohovoru o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie (vyhláška č. 95/1974 Zb.) v prípade násilných trestných činov spáchaných z osobitného motívu uvedeného v § 140 písm. e) Trestného zákona. 	O	N	Pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy a nie je s ohľadom na preberanú smernicu opodstatnená.	
SVSLPRK	Čl. I § 2 písm. c) piaty bod.
V § 2 písm. c) piaty bod odporúčam za slová „rasovej alebo etnickej príslušnosti“ vložiť čiarku a za ňou slová „farby pleti“. Odôvodnenie: Aj keď osobitne vítam uvedenú úpravu, v dôsledku bezproblémovej aplikačnej praxe odporúčam vložiť uvedený identifikačný znak, obsiahnutý v právnych normách viacerých štátov. Uvedený kvalifikačný znak je napríklad rovnako použitý v bode 9 úvodných citácií smernice, ako aj v bode 19 rezolúcie OSN A/RES/70/1 Agenda 2030 pre udržateľný rozvoj, čl. 2 ods. 1 Dohovoru o právach dieťaťa (oznam č. 104/1991 Zb.), čl. 2 ods. 1, 24 ods. 1, 26 Dohovoru o občianskych a politických právach (oznam č. 120/1975 Zb.). Odporúčanie predkladám aj v súlade § 130 ods. 7, § 140 písm. e) Trestného zákona. 	O	N	Smernica vyžaduje aplikovanie zásady rovnakého zaobchádzania, a to aj s ohľadom na farbu pleti, čo návrh zákona v § 3 ods. 2 výslovne konštatuje. Požiadavku na rovnaké zaobchádzanie však nemožno bez ďalšieho stotžňovať s vymedzením obzvlášť zdraniteľných obetí.	
SVSLPRK	čl. I § 2 písm. b) druhý bod.
V druhom bode § 2 písm. b) odporúčam za slová „v spoločnej domácnosti s osobou“ vložiť čiarku a za ňou slová „osoba závislá od obete,“. Odôvodnenie: Čl. 2 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV (Ú. v. EÚ L 315, 14.11.2012, s. 66), ktorý precizuje § 116 OZ. 	O	A	Predkladateľ má za to, že "osoba závislá od obete" už je subsumovaná v pojmoch použítých v § 2 písm. b) druhý bod.	
SVSR pre rozvoj občianskej spoločnosti	Čl. I § 24
Navrhujeme zmierniť navrhované predpoklady odbornej spôsobilosti na poskytovanie odbornej pomoci obetiam trestných činov. Odôvodnenie: Požiadavku odbornej spôsobilosti v rozsahu vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa a zároveň vykonávanie praxe v odbore po dobu najmenej piatich rokov nielen pre subjekty poskytujúce odbornú pomoc obetiam, no tiež pre všetky fyzické osoby, ktoré zamestnáva alebo bude zamestnávať alebo iné fyzické osôb v inom zmluvnom vzťahu, ktoré poskytujú alebo budú poskytovať odbornú pomoc obetiam, považujeme za neadekvátnu a kontraproduktívnu. Takto nastavená podmienka vyraďuje z možnosti poskytovať odbornú pomoc obetiam nielen mnohé subjekty poskytujúce alebo zabezpečujúce pomoc a podporu obetiam (ako sú definované v ust. § 2 písm. j) navrhovaného zákona, teda aj mimovládne neziskové organizácie), vrátane existencie funkčných právnych kliník pri vysokých školách. Takto navrhnutá právna úprava rozhodne neprispieva k rozširovaniu podpory a ochrany obetí trestných činov, ani k zvyšovaniu úrovne právneho vzdelávania a dostupnosti právnej ochrany. Dokonca je možné odôvodnene predpokladať, že takáto úprava výrazne poškodí subjekty poskytujúce pomoc obetiam, ktoré sú dlhodobo etablované. Poskytovanie odbornej pomoci v zmysle navrhovaného zákona nespočíva len v zastupovaní pred súdom, resp. zastupovaní pri uplatňovaní práv obete, v ktorom prípade sú požiadavky na odbornú spôsobilosť oprávnené, no týka sa aj iných foriem, ako napríklad informovania obetí v zmysle § 4 ods. 2 navrhovaného zákona alebo poradenstva týkajúceho sa rizika a predchádzania opakovanej viktimizácie, zastrašovaniu a pomste (§ 5 ods. 2 písm. e) navrhovaného zákona). Na poskytovanie takýchto foriem odbornej pomoci nie je nevyhnutne potrebné vysokoškolské vzdelanie II. stupňa a zároveň vykonávanie praxe v odbore po dobu najmenej piatich rokov. Dlhodobo overená prax subjektov poskytujúcich takúto formu odbornej pomoci z prostredia mimovládnych organizácií ako aj z akademickej pôdy toto potvrdzujú a sú odpoveďou na dlhodobú spoločenskú objednávku. Uvedené je potvrdené aj špeciálnou právnou úpravou ochrany obetí domáceho násilia, kde exaktne môžu mimovládne organizácie poskytovať právnu pomoc. Ak je úmyslom zákonodarcu v čo najväčšej miere chrániť a podporiť obete trestných činov, považujeme za potrebné ustanovenie upraviť takým spôsobom, aby poskytovanie odbornej pomoci v zmysle navrhovaného zákona bolo otvorené čo najširšiemu okruhu potenciálnych poskytovateľov. 	Z	ČA	Rozporové konaie uskotočnené 9.8.2017, predkladateľ upravil nanovo podmienky odbornej spôsobilosti s čím pripomienkujúci subjekt súhlasil. Rozpor odstránený.	
SVSR pre rozvoj občianskej spoločnosti	Čl. I § 24 ods. 2
Navrhujeme zmierniť prílišnú tvrdosť požiadavky bezúhonnosti. Odôvodnenie: Požiadavku absolútnej bezúhonnosti pre osoby poskytujúce odbornú pomoc obetiam považujeme za kontraproduktívnu. Nevidíme dôvod, prečo by mala byť bezúhonnosť osôb poskytujúcich odbornú pomoc obetiam nastavená tvrdšie, než je tomu napríklad pri advokátoch, ktorí sú zo zákona oprávnení nielen poskytovať odbornú pomoc obetiam, no tiež zastupovať obvinených v trestnom konaní a celkovo vykonávať činnosti, ktoré možno považovať za citlivejšie, než je odborná pomoc obetiam. Taktiež nevidíme dôvod, prečo by mali byť z poskytovania pomoci obetiam vylúčené všetky osoby, ktoré nie sú bezúhonné. Napríklad osoby, ktoré síce boli odsúdené za úmyselný trestný čin, ktorý však nemusí byť potrestaný trestom odňatia slobody, resp. trest môže byť podmienečný. Takto navrhnutá požiadavka bezúhonnosti zamedzuje jednej z možností, ako prispieť k účinnej náprave odsúdeného, ktorá je jedným z hlavných cieľov trestného konania. Ak by odsúdený mal napríklad možnosť prichádzať do styku s problematikou viktimizácie, resp. s následkami trestnej činnosti na obetiach a ich riešením, je oprávnené predpokladať, že to môže prispieť k jeho náprave, čo je pre spoločnosť užitočnejšie, než jeho vylúčenie. Považovanie odsúdených en bloc za neprevychovateľných, by tiež mohlo byť vnímané ako diskriminačné.	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanom znení právnej úpravy, podľa ktorej vyžaduje „čistý“ register trestov aj pohľadu zahladených odsúdení, pričom bezúhonnosť sa bude preukazovať odpisom z registra trestov. 	
ŠÚSR	čl. I
§ 25 ods. 1 – znenie písmena a) odporúčame upraviť takto: „a) obchodné meno alebo názov právnickej osoby, sídlo, identifikačné číslo a právnu formu, ak o akreditáciu žiada právnická osoba,“. V písmene g) odporúčame slovo „miesto“ nahradiť slovami „adresu miesta“. Súčasne odporúčame za písmeno a) vložiť nové písmená b) a c), ktoré znejú: „b) obchodné meno fyzickej osoby – podnikateľa, adresu miesta podnikania alebo výkonu činnosti, identifikačné číslo, meno, priezvisko, dátum narodenia a trvalý pobyt alebo prechodný pobyt, ak o akreditáciu žiada fyzická osoba – podnikateľ alebo iná samostatne zárobkovo činná osoba zapísaná v živnostenskom registri alebo v obdobnom registri osvedčujúcom oprávnenie na vykonávanie činnosti, c) meno, priezvisko, dátum narodenia a trvalý pobyt alebo prechodný pobyt, ak o akreditáciu žiada fyzická osoba,“. Doterajšie písmená b) až k) odporúčame označiť ako písmená d) až m). 	O	A	Predkladateľ akceptuje pripomienku z vecného hľadiska, preferuje však rozdelenie § 25 ods. 1 písm. a) na tri body.	
ŠÚSR	čl.I
K § 25 ods. 2 písm. c) – odporúčame vypustiť celé znenie písmena c) z týchto dôvodov: Ak má fyzická osoba – podnikateľ oprávnenie na vykonávanie činnosti, resp. ak ide o iný typ samostatne zárobkovo činnej osoby, musí byť táto fyzická osoba zapísaná v registri právnických osôb, podnikateľov a orgánov verejnej moci podľa zákona č. 272/2015 Z. z. o registri právnických osôb, podnikateľov a orgánov verejnej moci a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Register právnických osôb, podnikateľov a orgánov verejnej moci je referenčným registrom. Podľa § 12 zákona č. 272/2015 Z. z., sú v registri právnických osôb, podnikateľov a orgánov verejnej moci údaje zo živnostenského registra zapísané už od 1. 11. 2015, ostatné povinné osoby majú túto povinnosť do konca októbra 2017. Z uvedených dôvodov odporúčame prehodnotiť ponechanie písmena c) v návrhu zákona a zosúladiť zoznam požadovaných dokladov, resp. výpisov s § 17 ods. 5 zákona č. 305/2013 Z. z. o elektronickej podobe výkonu pôsobnosti orgánov verejnej moci a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o e-Governmente). 	O	A		
ŠÚSR	čl. I
K § 27 ods. 1 písm. a) - znenie písmena a) odporúčame upraviť takto: „a) označenie akreditovanej osoby v rozsahu podľa § 25 ods. 1 písm. a) až c),“ vzhľadom na náš návrh vložiť nové písmená b) a c) v §25 ods.1. 	O	A	Vzhľadom na štruktúru § 25 ods. 1 písm. a) považuje predkladateľ túto pripomienku za akceptovanú.	
ŠÚSR	čl. I
K §2 písm. b) prvý bod, §5 ods.2 písm. a) – slová „tohto zákona“ odporúčame vypustiť.	O	A		
ŠÚSR	čl. I
K §23 ods.1 - slová „podľa §5 ods.2 alebo 3“ odporúčame nahradiť slovami „podľa §5 ods.2 alebo ods. 3“.	O	A		
ŠÚSR	čl. I
K §27 ods.3 – nad slovami „blízke osoby“ odporúčame odkaz „7“ nahradiť odkazom „9“.	O	A		
ŠÚSR	čl. I
K §37 - odporúčame doplniť odsek 4 vrátane poznámky pod čiarou s nasledujúcim znením: „(4) Ak subjekt podľa § 25 ods. 1 písm. c) zapísaný v registri uvedenom v odseku 1 ešte nemá pridelené identifikačné číslo, prideľuje mu ho Štatistický úrad Slovenskej republiky na žiadosť ministerstva podľa osobitného predpisu x). x) § 9 ods. 3 zákona č. 272/2015 Z. z. o registri právnických osôb, podnikateľov a orgánov verejnej moci a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“ Odôvodnenie: Fyzická osoba, ktorej je udelená akreditácia podľa navrhovaného zákona, sa stáva fyzickou osobou, ktorá podniká alebo vykonáva inú samostatnú zárobkovú činnosť. Z tohto dôvodu odporúčame zosúladiť navrhovaný zákon s príslušnými ustanoveniami zákona č. 272/2015 Z. z. , ktoré sa týkajú povinnosti povinných osôb poskytovať údaje Štatistickému úradu Slovenskej republiky pre účely zápisu do registra právnických osôb, podnikateľov a orgánov verejnej moci (§ 2 ods. 2 písm. b), § 3 ods. 2, § 4 ods. 5 a § 9 ods. 2 zákona č. 272/2015 Z. z.). 	O	A		
ŠÚSR	čl. I
K §4 ods.3 – slová „podľa odseku 2 písm. a) až f) a písm. i)“ odporúčame nahradiť slovami „podľa odseku 2 písm. a) až f) a i)“.	O	A		
ŠÚSR	čl. III
K bodom 4 a 11 – znenia v §46 ods.8 písm. a) až f) a v §139 ods.1 písm. a) až f) odporúčame príslušne gramaticky upraviť.	O	A		
ŠÚSR	čl. III
K bodu 12 – začiatok znenia odporúčame upraviť „V §196 ods.1 sa...“.	O	A		
ŠÚSR	čl. III
K bodu 2 – slová „subjekt poskytujúcich“ odporúčame nahradiť slovami „subjekt poskytujúci“.	O	A		
ŠÚSR	čl. I
V poznámke pod čiarou k odkazu 15 odporúčame uviesť úplné znenie zákona č. 523/2004 Z. z. .	O	A		
ŠÚSR	čl. III
V úvodnej vete k čl. III odporúčame uviesť všetky zmeny a doplnenia pôvodného právneho predpisu.	O	A		
ÚGKKSR	čl. I - § 25 ods. 2 písm. d)
V navrhovanom ustanovení sa uvádza, že prílohou žiadosti o udelenie akreditácie je kópia dokladu o vlastníckom práve alebo užívacom práve k priestorom, v ktorých bude poskytovať odbornú pomoc. V tejto súvislosti by sme chceli poukázať na snahu zo strany štátu odbremeniť fyzické a právnické osoby od podmienok preukazovania rôznych dokladov v papierovej podobe, ak sú požadované údaje vedené v elektronickej podobe. Uvedená pripomienka súvisí s tým, že Úrad geodézie, kartografie a katastra SR umožňuje prehliadať údaje katastra nehnuteľností (ktorých obsahom sú aj údaje preukazujúce vlastnícke právo k určitej nehnuteľnosti evidovanej v katastri nehnuteľností) prostredníctvom webových aplikácií, napr. CICA, KAPOR, ESKN, pričom údaje sú aktualizované na dennej báze v pracovných dňoch. Na zistenie základných informácií z listu vlastníctva tak už nie je potrebné osobne navštíviť príslušný okresný úrad, katastrálny odbor a vyžiadať si doklad o vlastníctve v papierovej podobe. Na základe uvedeného žiadame požiadavku na predloženie uvedenej prílohy k žiadosti o udelenie akreditácie vypustiť, nakoľko údaje si môže každý zistiť prostredníctvom dostupných webových aplikácií. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	Z	A		
ÚPPVII	Čl. I § 2 písm. a)
Navrhujeme upraviť znenie ustanovenia v tom zmysle, aby sa definícia trestného činu neobmedzovala iba na okolnosť vylučujúcu trestnosť činu. Navrhujeme, aby sa trestným činom pre navrhovaný zákon rozumeli všetky trestné činy podľa druhej časti Trestného zákona, keďže záujmom ochrany podľa navrhovaného zákona má byť obeť trestného činu, čiže obeť, ktorej bola spôsobená trestným konaním ujma bez ohľadu na možnosť zániku trestnosti takého činu alebo bez ohľadu na okolnosti vylučujúce trestnú zodpovednosť s výnimkou pre činy spáchané za okolností vylučujúcich protiprávnosť činu. Zároveň by sa tým odstránili aj možné problémy pri výklade v spojitosti s udelením výnimky podľa § 11 ods. 3. Legislatívna úprava	O	N	Predkladateľ túto otázku dôkladne analyzoval pri príprave návrhu zákona a dospel k záveru, že z hľadiska účelu zákona je namieste operovať len s nedostatkom veku a nepríčetnosťou ako okolnosťami, ktoré vylučujú trestnú zodpovednosť a ktoré by mali zakladať postavenie obete trestné činu, resp. činu inak trestného. Okolnosti vylučujúce protiprávnosť konania nie je namieste zahŕňať do § 2 písm. a). Trestný zákon dôsledne rozlišuje okolnosti vylučujúce trestnú zodpovednosť (§ 22 a 23 TZ) a okolnosti vylučujúce protiprávnosť (§ 24 až 30 TZ). Pripomienku nie je možné akceptovať. 	
ÚPPVII	Čl. I § 15 ods. 4
Slovo "pre" odporúčame nahradiť slovom "pred". Gramatická pripomienka	O	A		
ÚPPVII	Čl. III bod 11
Upozorňujeme na potrebu vykonania gramatickej úpravy v slove "prepustený" v ods. 1 písm. a) a b).	O	A		
ÚPPVII	Čl. I § 16
V odseku 1 odporúčame slová "je nevyhnutné uviesť" nahradiť slovami "sa uvedie" a slová za bodkočiarkou odporúčame nahradiť slovami "tlačivo žiadosti zverejní ministertvo na svojom webovom sídle.". V odseku 2 úvodnú vetu odporúčame upraviť nasledovne: "(2) Súčasťou žiadosti podľa odseku 1 je". 	O	ČA	Znenie primerane upravené aj na základe pripomienok iných pripomienkujúcich subjektov.	
ÚPPVII	Čl. 1 § 11 ods. 3
V prvej vete odporúčame vypustiť slovo "ale" ako nadbytočné.	O	A		
ÚPPVII	Čl I § 25 ods. 2
V zmysle ustanovenia § 17 ods. 5 zákona č. 305/2013 Z. z. o eGovernmente upozorňujeme predkladateľa na prehodnotenie daného ustanovenia. Orgán verejnej moci môže požadovať údaje alebo skutočnosti len v prípadoch vymenovaných v dotknutom paragrafe zákona o eGov.	O	A	Znenie primerane upravené aj na základe zásadnej pripomienky ÚGKK SR.	
ÚPVSR	Čl. I § 2 písm. c) bod 1.
Odporúčame slová "je dieťaťom, sa považuje za dieťa" nahradiť slovami "je táto osoba dieťaťom, považuje sa za dieťa". Takáto úprava je žiaduca pre zrozumiteľnosť textu.	O	A		
ÚPVSR	Čl. I § 15 ods. 4
Odporúčame slovo "pre" nahradiť slovom "pred", ide o gramatickú pripomienku.	O	A		
ÚPVSR	Čl. III novelizačný bod 9.
Odporúčame v § 134 ods. 4 a 5 zjednotiť termíny "osobitný predpis" a "osobitný zákon" a k týmto termínom vložiť aj zodpovedajúci odkaz s poznámkou pod čiarou.	O	ČA	Vzhľadom na to, že ide o zákon kódexového typu, ktorý neobsahuje poznámkový aparát, požiadavke doplniť odkaz a poznámky pod čiarou nemožno vyhovieť. 	
ÚPVSR	Čl. I § 8
Odporúčame v nadpise i odseku 1 nahradiť slová "druhotnou alebo opakovanou viktimizáciou" slovami "druhotnou viktimizáciou alebo opakovanou vitkimizáciou", ide o legislatívno-technickú pripomienku.	O	A		
ÚPVSR	Čl. I poznámka pod čiarou k odkazu 1
Odporúčame v súvislosti so zákonom č. 83/1990 Zb. vypustiť slová "v znení neskorších predpisov" pre duplicitu.	O	A		
ÚPVSR	Čl. I § 2 písm. c) bod 5.
Odporúčame vypustiť čiarku za slovom "jej" pre nadbytočnosť.	O	A		
ÚPVSR	Čl. I § 11 ods. 3
Odporúčame vypustiť slovo "ale" za slovom "zneužívania" pre nadbytočnosť.	O	A		
ÚPVSR	Čl. I § 10 ods. 1
Odporúčame za slová "členského štátu" vložiť slová "Európskej únie".	O	N	V § 2 písm. l) je zavedená legislatívna skratka „členský štát“, preto doplnenie nie potrebné. 	
ÚPVSR	Čl. III novelizačný bod 4. a 11. 
V § 46 ods. 8 a v § 139 ods. 1 odporúčame v písm. a) a b) slovo "prepustený" nahradiť slovom "prepustení" a text v písm. d) až f) upraviť gramaticky tak, aby nadväzoval na uvádzaciu vetu odseku.	O	A		
ÚPVSR	Predkladacia správa
V prvom odseku odporúčame vypustiť slová "o zákon" pre nadbytočnosť.	O	A		
Verejnosť	K vlastnému materiálu, čl. II a dôvodovej správe:
1.Článok II. návrhu zákona požadujeme vypustiť. Článok III navrhuje označiť ako Čl. II. 2. V dôvodovej správe – všeobecnej časti navrhujeme vypustiť vetu „V čl. II sa v súlade s požiadavkou smernice 2012/29/EÚ formulačne dopĺňa osobitný motív v písmene e) o odkaz na pojmy „pohlavie“ a „rod“.“. A v dôvodovej správe - osobitnej časti navrhujeme vypustiť celú časť II. Pripomienky sú zásadné. Odôvodnenie k pripomienkam 1 a 2: Zo Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV (jej článkov 1 až 32) nevyplýva, že Slovenská republika je povinná časť svojho Trestného zákona nazvanú Osobný motív (spáchania trestného činu) doplniť o slová „pohlavie, rod“. Nie je jasné, prečo navrhovateľ uvádza, že sa formulačne dopĺňa o odkaz na pojmy, keď sa nejedná o odkaz, ale návrh na doplnenie ustanovenia. Slovo sex (angl.) sa rovná slovenskému pohlavie. § 140 písmeno f) TZ znie: „f) so sexuálnym motívom.“. Podľa KSSJ slovo rod = 4. pôvod (význ. 2). V § 140 písm. e) TZ je uvedené „pre ich skutočný alebo domnelý pôvod,“. 	O	ČA	Predkladateľ na základe prerokovania zásadných pripomienky Konferencie biskupov Slovenska uskutočneného dňa 8.8.2017 vypustil z navrhovanej zmeny § 140 Trestného zákona slovo "rod".	
Verejnosť	432. Pripomienka k čl. III – § 199 ods. 1 
Ak nie je dôvod na postup podľa § 197 ods. 1 alebo 2, policajt začne trestné stíhanie bez meškania, najneskôr však do 30 dní od prijatia trestného oznámenia, ak ho treba doplniť. Avšak 30 dňová lehota nepostačuje, ak je ho potrebné doplniť o listinné dôkazy alebo vykonanie výsluchu cestou dožiadania. Navrhovaná úprava má zvýšiť pravdepodobnosť objasnenia spáchania trestného činu, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 199 ods. 1 v prvej vete sa na konci vkladá čiarka a slová „výnimočne do 60 dní, ak ho treba doplniť o listinný dôkaz alebo výsluch svedka dožiadaním“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	429. Pripomienka k čl. III – nový § 52a
Cieľom navrhovanej právnej úpravy je zlepšiť postavenie poškodených trestnými činmi. Poškodený je osoba, ktorej bolo trestným činom ublížené na zdraví, spôsobená majetková, morálna alebo iná škoda alebo boli porušené či ohrozené jej iné zákonom chránené práva alebo slobody. Úlohou štátu je zabezpečiť každému naplnenie ústavného práva na súdnu a inú právnu ochranu. V prípade poškodených trestnými činmi sa jedná o obete útoku na osobnú integritu alebo majetok. Ide o ľudí, ktorých štát pred takýmito útokmi nedokázal ochrániť. Preto je nesmierne dôležité poskytnúť poškodeným zvýšenú ochranu. Ak je dôvodná obava, že uspokojenie nároku poškodeného na náhradu škody spôsobenej trestným činom bude marené alebo sťažované, možno nárok až do pravdepodobnej výšky škody zaistiť napr. na majetku obvineného alebo na majetkových právach obvineného v právnickej osobe, v ktorej má obvinený majetkovú účasť. So zaistenými vecami sa obvinenému zakáže s nimi nakladať. To znamená, že počas trestného konania obvinený nemôže zaistené veci napr. predať, odstrániť, poškodiť alebo zničiť. Avšak zaistenie sa zruší ak uplynuli dva mesiace odo dňa, v ktorom nadobudol právoplatnosť rozsudok, ktorým bol obžalovaný uznaný za vinného, alebo odo dňa, v ktorom nadobudlo právoplatnosť uznesenie, ktorým bola vec postúpená inému orgánu. Zaistenie zabezpečuje poškodenému istotu, že zaistený majetok počas trestného konania nezmení vlastníka. Nezabezpečuje mu však zabezpečenie pohľadávky ako škody, ktorá bola trestným činom spôsobená. Zaistenie nemá povahu záložného práva, preto poškodený nemá postavenie záložného veriteľa, a de facto prichádza o svoju výhodu. Naviac po zrušení zaistenia, nič nebráni tomu, aby odsúdený zmenšil svoj majetok, ktorý bol predtým zaistený. Preto sa navrhuje možnosť zabezpečiť nárok poškodeného aj prostredníctvom záložného práva. Procesný postup, rozsah ako aj forma zriadenia záložného právo je rovnaký ako pri samotnom zaistení. Rozhoduje vždy súd na návrh. V rozhodnutí o zriadení záložného práva sa uvedie, že sa zriaďuje na náhradu škody spôsobenej trestným činom. Výška škody bude zistená alebo dohodnutá ako výsledok trestného konania alebo civilného sporového konania. Vznik a zánik záložného práva je upravený v ustanoveniach Občianskeho zákonníka, preto nie je potrebná samostatná úprava v Trestnom poriadku. V prípade, ak nebude škoda je riadne a včas uhradená, poškodený bude môcť ako záložný veriteľ začať výkon záložného práva. Navrhovaná úprava má zvýšiť pravdepodobnosť náhrady škody poškodenému, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : Za § 52 sa vkladá § 52a, ktorý vrátene nadpisu znie: „§ 52a Zriadenie záložného práva (1) Nárok poškodeného na náhradu škody spôsobenej trestným činom možno zabezpečiť aj zriadením záložného práva na veciach, právach alebo na iných majetkových hodnotách. Ustanovenia § 50 až § 52 tu platia obdobne, § 51 ods. 1 písm. c) sa nepoužije. (2) Záložné právo sa zriaďuje vydaním uznesenia súdu o zriadení záložného práva. Záložné právo vzniká zápisom do príslušného registra. (3) Výkon záložného práva môže nastať až po tom, ako bola pohľadávka právoplatne priznaná súdnym rozhodnutím. (4) Súd na návrh záložné právo zruší, ak odpadnú dôvody, pre ktoré bolo zriadené.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	438. Za čl. IV sa vkladá nový čl. V - § 442 ods. 5 OZ 
Doplnenie Občianskeho zákonníka. V rámci trestného konania pri posudzovaní viny a trestu sa vychádza zo zásady in dubio pro reo, teda v pochybnostiach v prospech, v tomto prípade v prospech obžalovaného. Avšak v prípade, ak na trestnom súde bolo právoplatne preukázané, že obžalovaný trestný čin spáchal a poškodený bol odkázaný na civilný proces, tak potom by poškodený z trestného činu mal byť civilnom procese viac chránený ako ten, čo mu trestným činom spôsobil škodu. Preto sa navrhuje, aby v pochybnostiach o spôsobe a rozsahu náhrady škody platil výklad, ktorý je pre poškodeného priaznivejší. Obdobnú úpravu Občiansky zákonník ustanovuje pri spotrebiteľských sporoch v § 54. Navrhovaná úprava má rozšíriť práva poškodeného, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 442 sa za odsek 4 vkladá nový odsek 5, ktorý znie : „(5) Ak bola škoda spôsobená niektorým trestným činom, tak v pochybnostiach o spôsobe a rozsahu náhrady škody platí výklad, ktorý je pre poškodeného priaznivejší.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	439. Za čl. V sa vkladá nový čl. VI – nový § 265a OBZ 
Doplnenie Obchodného zákonníka. Je veľa prípadov, kedy „šikovný“ podnikateľ s nechá vyplatiť zálohu na vykonanie diela, avšak dielo nevykoná ani nevráti peniaze. Pred orgánmi činným v trestnom konaní sa bráni tým, že peniaze použil na úhradu iných dlhov. Úmysel niekoho podviesť sa nedá preukázať. Preto je trestné konanie zastavené. Je nemysliteľné, aby právny poriadok umožňoval takéto konanie. Navrhovaná úprava má zabezpečiť hrozbu pre nepoctivých podnikateľov, aby upustili od podvodného konania, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : Za § 265 sa vkladá § 265a, ktorý znie: „§ 265a Poskytnutá platba pred dodaním predmetu zmluvy sa môže použiť výlučne len v súvislosti s týmto predmetom zmluvy.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	§ 5
Doterajší § 5 žiadame nahradiť novým § 5, ktorý znie: „§ 5 Právo na poskytnutie odbornej pomoci a prístup k službám (1) Subjekty poskytujúce pomoc obetiam poskytujú alebo zabezpečujú obetiam za podmienok ustanovených týmto zákonom alebo osobitným predpisom odbornú pomoc a služby, ktorými sa rozumie predovšetkým psychologické poradenstvo, sociálne poradenstvo, právna pomoc a poskytovanie informácií. (2) Obeť má právo na poskytnutie odbornej pomoci a služieb v súlade so svojimi osobitnými potrebami a v rozsahu primeranom ujme spôsobenej trestným činom. (3) Právo na poskytnutie odbornej pomoci a služieb sa obetiam zaručuje bez ohľadu na podanie trestného oznámenia alebo ich aktívnu účasť v trestnom konaní.“ (4) Služby pre obete a) poskytujú odbornú a praktickú pomoc a podporu obetiam trestných činov b) sú určené obetiam a ich príbuzným a svedkom všetkých trestných činov (všeobecné služby obetiam) alebo špecifickým skupinám obetí (napr. obete domáceho násilia, deti, obete obchodovania s ľuďmi a pod. - špecializované služby obetiam). c) Subjekty poskytujúce odbornú pomoc a služby obetiam poskytujú svoje služby v zmysle ustanovení §-u 6 bezplatne, pokiaľ dostali finančný príspevok podľa tohto zákona . Odôvodnenie: je potrebné rozlišovať odbornú pomoc a služby pre obete. Odborná pomoc je uplatňovanie odborných postupov na dosiahnutie stanoveného cieľa, služby pre obete predstavujú organizačné zabezpečenie tejto pomoci. Historicky sa vyprofilovali skupiny organizácií, ktoré poskytujú služby všetkým kategóriám obetí trestných činov, ich príbuzným a svedkom trestných činov a v rámci svojej činnosti poskytujú odbornú i praktickú pomoc a podporu obetiam (všeobecné služby) a ďalšie organizácie, ktoré sa špecializujú na poskytovanie špecifických služieb špecifickým skupinám obetí (špecializované služby) Pripomienka k celému textu V celom texte žiadame slová „všeobecná odborná pomoc“ a „špecializovaná odborná pomoc“ nahradiť slovami „odborná pomoc a služby“, resp. „prístup k službám“. Odôvodnenie: Článok 8 Smernice 2012/29/EÚ definuje Právo na prístup k službám na podporu obetí, čo výstižnejšie vyjadruje činnosť, ktorú má za cieľ podporiť tento zákon. Slovo „služby“ je zásadný pojem, historicky používaný od polovice 20. storočia, kedy začali vznikať prvé služby pre obete, ktoré sa v rámci Európy neskôr združili do organizácie Európske fórum služieb obetiam (dnešný názov je Victim Support Europe). Tieto služby poskytujú odbornú, ale aj praktickú pomoc a podporu, preto označenie „odborná pomoc“ úplne nevystihuje činnosť subjektov poskytujúcich rôzne druhy pomoci. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O	N	Ide o pripomienku, ktorá naruší celý koncept odbornej pomoci obetí trestných činov, pričom predkladateľ má za to, že túto pripomienku nie je možné akceptovať, najmä s ohľadom na zavedenie kategórie obzvlášť zraniteľných obetí, ktorá by bola pri zapracovaní pripomienku negovaná. Uvedené riešenie by podľa predkladateľa nezodpovedalo požiadavkám preberanej smernice. 	
Verejnosť	425. Pripomienka k čl. II – nový § 221a
Je veľa prípadov, kedy „šikovný“ podnikateľ s nechá vyplatiť zálohu na vykonanie diela, avšak dielo nevykoná ani nevráti peniaze. Pred orgánmi činným v trestnom konaní sa bráni tým, že peniaze použil na úhradu iných dlhov, ale účtovníctvo nevie kde dal. Úmysel niekoho podviesť sa nedá preukázať. Preto je trestné konanie zastavené. Je nemysliteľné, aby právny poriadok umožňoval bez trestného postihu vykĺznuť takýmto osobám. Navrhovaná úprava má zabezpečiť odstíhanie obchodného podvodu, ktorý doteraz postihovaný nebol, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : Za § 221 sa vkladá § 221a, ktorý vrátane nadpisu znie: „§ 221a Obchodný podvod (1) Kto poskytnutú platbu pred dodaním predmetu zmluvy z nedbanlivosti použije inak ako v súvislosti s týmto predmetom zmluvy, nedodá predmet zmluvy a nevráti poskytnutú platbu, čím spôsobí malú škodu, potrestá sa odňatím slobody až na dva roky. (2) Odňatím slobody na jeden rok až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 a spôsobí ním väčšiu škodu. (3) Odňatím slobody na tri roky až desať rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 a) a spôsobí ním značnú škodu, b) z osobitného motívu, c) závažnejším spôsobom konania, alebo d) na chránenej osobe. (4) Odňatím slobody na desať rokov až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 a) a spôsobí ním škodu veľkého rozsahu, b) ako člen nebezpečného zoskupenia, alebo c) za krízovej situácie.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	427. Pripomienka k čl. III – § 2 ods. 12
Orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom. Avšak ak sa dôkaz získal v rozpore so zákonom, napr. ak niekto náhodou vyhotoví zvukovo-obrazový záznam o trestnom čine, tak takýto záznam nebol získaný zákonným spôsobom a nemožno naň prihliadať. Je prirodzeným právom obete na potrestanie vinníka, avšak v súčasnom právom stave sa celkom bežne stáva, že vinník nie je potrestaný pre prílišný formalizmus. V skutočnosti v trestnom konaní je vinník v akomkoľvek procesnom postavení vo výhodnejšej pozícii ako samotná jeho obeť. Preto by v dobrom štáte sa malo dbať na prirodzené práva obete a zabezpečiť jeho naplnenie. Preto sa navrhuje, aby bolo možné celkom výnimočne použitie tzv. testu proporcionality vzájomne kolidujúcich ústavných práv. V tomto zmysle by napr. súd mohol vykonať dôkaz získaný v rozpore so zákonom, ak je právo poškodeného ústavnokonformne posúdené ako v konkrétnom prípade silnejšie právo než porušené právo obžalovaného. Ak teda napríklad súd vezme do úvahy zvukovo-obrazový záznam, ktorý bol získaný bez súhlasu osoby, ktorej prejavy boli takto zachytené, musí to odôvodniť tým, že právo na ochranu osobnosti tohto subjektu je v konkrétnom prípade proporčne slabšie oproti tomu ústavnému právu, ktorého porušenie sa má takto získaným dôkazným prostriedkom preukázať. Obdobne je situácia riešená v civilnom sporovom konaní Navrhovaná úprava má zabezpečiť odstíhanie trestných činov, ktorý doteraz postihované nemohli byť, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 2 ods. 12 sa za slovo „spôsobom“ vkladá čiarka a slová „ibaže vykonanie dôkazu získaného v rozpore so zákonom je odôvodnené uplatnením odseku 1,“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	444. Pripomienka k čl. III – § 46 ods. 1 
Poškodený si môže v trestnom konaní uplatniť nárok na náhradu škody spôsobenú trestným činom. Avšak zákon nepriznáva poškodenému priznanie nemajetkovej ujmy. V iných odvetviach práva sa jedná o štandardné právo, ale v trestnom práve chýba. Vec sa navrhuje upraviť cez legislatívnu skratku, aby pojem nárok na náhradu škody zahŕňal aj nárok na náhradu nemajetkovej ujmy. Navrhovaná úprava má priznať obeti trestného činu právo na náhradu nemajetkovej ujmy, čo je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 46 ods. 1 sa za slovo „škody“ vkladajú slová „a nárok na náhradu nemajetkovej ujmy (ďalej len „nárok na náhradu škody“)“. 	O	N	Predkladateľ sa nestotžňuje s uvedeným konštatovaním; nárok na náhradu nemajektovej ujmy je žalovateľný v civilnom procese.	
Verejnosť	445. Pripomienka k čl. III – § 46 ods. 3 
Poškodený, ktorý má podľa zákona proti obvinenému nárok na náhradu škody, ktorá mu bola spôsobená trestným činom, je tiež oprávnený navrhnúť, aby súd v odsudzujúcom rozsudku uložil obžalovanému povinnosť nahradiť túto škodu; návrh musí poškodený uplatniť najneskoršie do skončenia vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania. V rámci dosiahnutia cieľa právnej úpravy, a to zvýšenie ochrany obetí trestných činov, sa navrhuje, aby návrh na náhradu škody nebol viazaný na skončenie vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania. Poškodený sa často ani nedozvie, že mu márne uplynula lehota na podanie takéhoto návrhu. Preto sa navrhuje, aby takýto návrh mohol vzniesť kedykoľvek. Je na súde či o nároku rozhodne alebo poškodeného odkáže na civilný proces. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 46 ods. 3 sa vypúšťa bodkočiarka a slová „návrh musí poškodený uplatniť najneskoršie do skončenia vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania“. 	O	N	Predkladateľ má za to, že je žiaduce uplatňovať koncentračnú zásadu pri uplatňovaní nároku na náhradu škody a nevidí dôvod na zmenu platnej právnej úpravy.	
Verejnosť	431. Pripomienka k čl. III – § 196 ods. 2 
Prokurátor alebo policajt môže vypočuť osobu, ktorú na základe trestného oznámenia alebo iného podnetu je potrebné vypočuť k okolnostiam nasvedčujúcim, že mala spáchať trestný čin. Avšak pre urýchlenie konania je potrebné, aby bolo možné vypočuť aj inú osobu, ktorá by mohla bližšie doplniť trestné oznámenie. Navrhovaná úprava má zvýšiť pravdepodobnosť objasnenia spáchania trestného činu, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 196 ods. 2 v druhej vete sa na konci vkladá bodkočiarka a slová „na doplnenie trestného oznámenia možno výnimočne vypočuť aj inú osobu.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	428. Pripomienka k čl. III – § 2 ods. 15
Prokurátor v trestnom konaní zastupuje štát. Trestné konanie by mal viesť od jeho začiatku do jeho ukončenia. V Trestnom poriadku alebo v Zákone o prokuratúre však táto povinnosť nie je nikde upravená. Z tohto dôvodu sa v priebehu konania osoba prokurátora môže meniť, čo pri konaní pred súdom môže spôsobovať nedôsledné zastupovanie štátu. Hlavne v prípadoch dovolenky alebo dočasnej práceneschopnosti. V takom prípade nadriadený prokurátor v rámci rozvrhu práce rozhodne, že v konkrétnom prípade bude štát zastupovať iný prokurátor. Nový prokurátor nemusí mať čas vec naštudovať, čím nemôže efektívne hájiť záujmy štátu a spravodlivosti. Preto sa ani pojednávanie neodročuje. Preto by zástupca štátu v trestnom konaní mal byť nemenný. V prípade vážnych dôvodov by mohol nadriadený prokurátor určiť nového prokurátora. Tiež sa navrhuje, aby štát mohol byť zastupovaný viacerými prokurátormi, čo bude možné využiť hlavne pri náročných konaniach (účasť viacerých prokurátorov je možná aj podľa terajšieho právneho stavu, avšak nebola priamo upravená). Preto sa navrhuje nasledovné : V § 2 ods. 15 sa na konci pripájajú tieto vety : „Z vážnych dôvodov môže štát zastupovať aj iný prokurátor, ktorého určí nadriadený prokurátor. V takom prípade môže nový prokurátor požiadať o odročenie hlavného pojednávania. Štát môžu zastupovať aj viacerí prokurátori.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	442. Pripomienka k čl. II – § 60 ods. 6 písm. a)
Reakcia na § 60 ods. 7 Preto sa navrhuje nasledovné : V § 60 sa ods. 6 písm. a) vypúšťa. Doterajšie písmeno b) a c) sa označuje ako písmeno a) a b). 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	430. Pripomienka k čl. III – § 128 ods. 1 
Svedok, ktorý bol riadne predvolaný a bez dostatočného ospravedlnenia sa k úkonu neustanoví, môže byť predvedený. V konaní pred súdom na základe uznesenia súdu môže byť svedok zabezpečený spôsobom uvedeným v § 88, ak sú splnené podmienky pre taký postup. Na následky nedostavenia sa musí v predvolaní upozorniť. Avšak ak si svedok účelovo nepreberá predvolania, tak ho nie je možné riadne zabezpečiť na výsluch. Navrhovaná úprava má zvýšiť pravdepodobnosť objasnenia spáchania trestného činu, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 128 ods. 1 v prvej vete sa na konci vkladá bodkočiarka a slová „rovnako sa postupuje aj v prípade, ak si svedok predvolanie opakovane neprevezme“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	433. Pripomienka k čl. III – § 247 ods. 1 
Termín hlavného pojednávania určí predseda senátu tak, aby obžalovaný od doručenia predvolania, prokurátor a obhajca od upovedomenia mali lehotu aspoň päť pracovných dní. Avšak ak obhajca zastupuje viacerých páchateľov trestných činov vo viacerých konaniach, môže sa stať, že hladné pojednávanie je nutné odročiť, nakoľko na ten istý termín bolo určených viacero pojednávaní. Preto je potrebné, aby sa pred určením hlavného pojednávania preverovala táto skutočnosť. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 247 ods. 1 sa na konci vkladá nová veta, ktorá znie : „Termín hlavného pojednávania určí predseda senátu podľa súdneho manažmentu tak, aby sa ho predvolaní mohli zúčastniť.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	448. Pripomienka k čl. III 
Trestný poriadok pozná pojem výsluch, z ktorého je odvodené sloveso vyslúchnuť a nie vypočuť. Napriek tomu zákon obsahuje až 51 slov „vypočuť“ Preto sa navrhuje nasledovné : Slovo „vypočuť" vo všetkých tvaroch sa v celom texte zákona nahrádza slovom „vyslúchnuť" v príslušnom tvare. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje.	
Verejnosť	§ 10
V § 10 ods. 2 žiadame vypustiť písmeno a). Odôvodnenie: Odškodnenie obetí sa má vzťahovať na všetky obete bez rozdielu. Nemožno preto akceptovať odškodnenie len tých obetí, ktorých ujma na zdraví nebola uhradená inak. Súčasné znenie zákona neumožní odškodniť tú obeť, ktorej zdravotná ujma bude v plnej miere uhradená napr. na základe poistenia. Súčasná formulácia zákona tak znevýhodňuje zodpovedné osoby, čím pôsobí veľmi demotivačne. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O	N	Ak poškodený (obeť) už odškodnenie dostane, predkladateľ nevidí dôvod prečo by ho mal odstať druhýkrát od štátu. Na tejto zásade je postavený zákon, že odškodnenie od štátu čiastočne nahrádza odškodnenie od páchateľa. Z uvedeného dôvodu nie je možné pripomienke vyhovieť.	
Verejnosť	§ 10
V § 10 ods. 2 žiadame vypustiť písmeno a). Odôvodnenie: Odškodnenie obetí sa má vzťahovať na všetky obete bez rozdielu. Nemožno preto akceptovať odškodnenie len tých obetí, ktorých ujma na zdraví nebola uhradená inak. Súčasné znenie zákona neumožní odškodniť tú obeť, ktorej zdravotná ujma bude v plnej miere uhradená napr. na základe poistenia. Súčasná formulácia zákona tak znevýhodňuje zodpovedné osoby, čím pôsobí veľmi demotivačne. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O		Z dôvodu duplicitnej pripomienky sa na ňu neprihliada.	
Verejnosť	§ 11
V § 11 žiadame vypustiť ods. 3. Odôvodnenie: Pokiaľ je preukázané, že skutok sa stal, neexistuje dôvod na neodškodnenie obete. Rozdielny prístup voči obetiam vybraných trestných činov naviac nie je nijako zdôvodnený ani v dôvodovej správe. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O	N	Dôvodom tejto úpravy je, že potom ide o dve osoby, z ktorých každá je „páchateľom“ i „poškodeným“, ktoré by teda mali nárok voči sebe navzájom. Preto predkladateľ navrhol úpravu tak, že žiadna z nich podľa tohto zákona odškodnenie nedostane. Opačná úprava by znamenala, že dvom osobám mladším ako 15 rokov po súloži vznikne nárok na odškodnenie od štátu. Ide o absurdnú situáciu. Z uvedeného dôvodu nie je možné pripomienke vyhovieť v plnom rozsahu.	
Verejnosť	§ 24
V § 24 ods. 3 žiadame za slovo „prax“ vložiť slová „v relevantných odboroch v oblastiach podľa § 5 ods. 1“ a slovo „piatich“ sa nahrádza slovom „troch“. Odôvodnenie: Súčasné znenie zákona nie je dostatočne precízne, čo umožní udeliť aj akreditáciu napr. aj osobe s technickým vzdelaním s praxou výlučne v technickom odbore. Zároveň sa navrhuje odstrániť prílišnú tvrdosť zákona v požiadavke piatich rokov odbornej praxe aj s cieľom, aby subjekty poskytujúce pomoc a služby obetiam mohli zabezpečiť dostatočný počet kvalifikovaných odborníkov.. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O	A	Znenie návrhu zákona bolo primerane upravené.	
Verejnosť	§ 4 ods. 5
V § 4 ods. 5 žiadame doplniť nové písmeno e), ktoré znie: „e) o práve na odškodnenie a postupe pri jeho uplatnení.“ Odôvodnenie: Podstatou predloženého návrhu zákona je poskytnutie dodatočnej pomoci pre obeť trestného činu a snaha o zmiernenie negatívnych následkov trestného činu. Práve za týmto účelom je v návrhu zákona zakomponovaný inštitút odškodňovania obetí násilných trestných činov. Jeho význam je podčiarknutý aj tým, že tvorí samostatnú (tretiu) časť návrhu zákona. Vzhľadom na význam tohto inštitútu považujeme včasné poskytnutie informácií o náhrade škody, odškodnení, možnostiach a postupoch jeho uplatnenia za nevyhnutnosť. Z aplikačnej praxe vyplýva, že obete trestných činov nie sú oboznámené a nerozumejú formám náhrady škody a odškodnenia, najmä nevedia, ako si náhradu škody, resp. odškodnenie môžu uplatniť, pričom jednorazové poučenie tento problém nerieši. Dôležitým cieľom je, aby o náhrade škody rozhodovali trestné súdy, čo je možné len vtedy, ak bol nárok na náhradu škody uplatnený včas. Vzhľadom k tomu obete musia byť v rámci práva na informácie a právnej pomoci explicitne a včas oboznámené o svojom práve na náhradu škody, podmienkach a postupoch jeho uplatnenia a to subjektmi poskytujúcimi pomoc a služby obetiam. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O	A	Pripomienka zapracovaná do § 4 ods. 5 písm. b) kam navrhovaný text vecne patrí.	
Verejnosť	§ 6 ods. 1
V § 4 žiadame preformulovať odsek 1. Odôvodnenie: Súčasné znenie je zo štylistického a formulačného hľadiska nesprávne. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva. 	O	ČA	Navrhované ustanovenie ako § 4 ods. 1, tak aj § 6 ods. 1 upravené.	
Verejnosť	§ 6
V § 6 žiadame vypustiť odseky 3 až 7. Odôvodnenie: Podľa § 6 ods. 2 je povinne bezplatná len prvá konzultácia u subjektu poskytujúceho pomoc, pričom každá ďalšia konzultácia už môže byť spoplatnená. Ustanovenia § 6 ods. 3 až 6 sú však v rozpore so spomínaným odsekom 2 v tom, že bezplatnosť poskytovania služieb deklarujú v trvaní 90 dní od prvej konzultácie, resp. počas trestného konania a primeraný čas po ňom. Odsek 7 sa vypúšťa z dôvodu jeho vhodnejšieho umiestnenia do § 3 návrhu zákona. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O	ČA	Ustanovenie navrhovaného § 6 bolo primerane upravené; pripomienka smeruje naviac k verzii návrhu zákona predloženej do PPK.	
Verejnosť	§ 6 
V § 6 žiadame vypustiť odseky 3 až 7. Odôvodnenie: Podľa § 6 ods. 2 je povinne bezplatná len prvá konzultácia u subjektu poskytujúceho pomoc, pričom každá ďalšia konzultácia už môže byť spoplatnená. Ustanovenia § 6 ods. 3 až 6 sú však v rozpore so spomínaným odsekom 2 v tom, že bezplatnosť poskytovania služieb deklarujú v trvaní 90 dní od prvej konzultácie, resp. počas trestného konania a primeraný čas po ňom. Odsek 7 sa vypúšťa z dôvodu jeho vhodnejšieho umiestnenia do § 3 návrhu zákona. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O		Z dôvodu duplicitnej pripomienky sa na ňu neprihliada.	
Verejnosť	§ 7
V § 7 žiadame za slovo „rozhodnuté“ doplniť čiarku a slová „, alebo právne zastupovanie v civilnom procese, ktoré priamo súvisí s konaním v ktorom má obeť postavenie poškodeného“ Odôvodnenie: Obete trestných činov sa v civilnom konaní ocitnú nielen z dôvodu náhrady škody, ale neraz aj v množstve iných súvisiacich prípadov. Popri trestnom konaní sa rôzne civilné konania objavujú najmä v situáciach, kedy páchateľ týral svojho manžela/ku a deti. Okrem toho, že takéto prípady sú veľmi rozšírené, práve tu sa okrem konania o náhrade škody najčastejšie vedú konania aj o rozvode manželstva, zverení maloletého do starostlivosti, konania o výživnom a podobne. Pre obeť sú tieto konania nerozlučne späté a bez ich zdarného absolvovania nie je možné uspokojiť potreby obete. Na základe uvedeného sa navrhuje explicitne vyjadriť právnu pomoc obeti aj v takýchto konaniach. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O		Z dôvodu duplicitnej pripomienky sa na ňu neprihliada.	
Verejnosť	§ 7
V § 7 žiadame za slovo „rozhodnuté“ doplniť čiarku a slová „, alebo právne zastupovanie v civilnom procese, ktoré priamo súvisí s konaním v ktorom má obeť postavenie poškodeného“ Odôvodnenie: Obete trestných činov sa v civilnom konaní ocitnú nielen z dôvodu náhrady škody, ale neraz aj v množstve iných súvisiacich prípadov. Popri trestnom konaní sa rôzne civilné konania objavujú najmä v situáciach, kedy páchateľ týral svojho manžela/ku a deti. Okrem toho, že takéto prípady sú veľmi rozšírené, práve tu sa okrem konania o náhrade škody najčastejšie vedú konania aj o rozvode manželstva, zverení maloletého do starostlivosti, konania o výživnom a podobne. Pre obeť sú tieto konania nerozlučne späté a bez ich zdarného absolvovania nie je možné uspokojiť potreby obete. Na základe uvedeného sa navrhuje explicitne vyjadriť právnu pomoc obeti aj v takýchto konaniach. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O		Z dôvodu duplicitnej pripomienky sa na ňu neprihliada.	
Verejnosť	§ 7
V § 7 žiadame za slovo „rozhodnuté“ doplniť čiarku a slová „, alebo právne zastupovanie v civilnom procese, ktoré priamo súvisí s konaním v ktorom má obeť postavenie poškodeného“ Odôvodnenie: Obete trestných činov sa v civilnom konaní ocitnú nielen z dôvodu náhrady škody, ale neraz aj v množstve iných súvisiacich prípadov. Popri trestnom konaní sa rôzne civilné konania objavujú najmä v situáciach, kedy páchateľ týral svojho manžela/ku a deti. Okrem toho, že takéto prípady sú veľmi rozšírené, práve tu sa okrem konania o náhrade škody najčastejšie vedú konania aj o rozvode manželstva, zverení maloletého do starostlivosti, konania o výživnom a podobne. Pre obeť sú tieto konania nerozlučne späté a bez ich zdarného absolvovania nie je možné uspokojiť potreby obete. Na základe uvedeného sa navrhuje explicitne vyjadriť právnu pomoc obeti aj v takýchto konaniach. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva. 	O	N	Predkladateľ trvá na navrhovanej právnej úprave rozsahu právnej pomoci poskytovanej v civilnom konaní. Dostupnosť právnych služieb nad rámec uplatňovania nárokov na náhradu škody v civilnom konaní je v prípade osôb v hmotnej núdzi zabezpečovaná prostredníctvom Centra právnej pomoci. 	
Verejnosť	§ 8
V § 8 ods. 2 žiadame vypustiť slová „spôsobenej páchateľom“. Odôvodnenie: Povinnosťou subjektov chrániacich záujmy obete je snaha o zabránenie opakovanej viktimizácie ako takej. V tejto súvislosti je potrebné uvedomiť si, že opakovaná viktimizácia môže byť spôsobená aj inými osobami. Rovnako je vedecky potvrdenou skutočnosťou, že obete majú tendenciu k ďalšej viktimizácii (bez vzťahu k pôvodnému trestnému činu alebo páchateľovi) a pomoc naučiť obete vyhýbať sa viktimizácii je jednou z foriem pomoci obetiam a je súčasťou prevencie kriminality. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O	A		
Verejnosť	celému textu
V celom texte žiadame slová „všeobecná odborná pomoc“ a „špecializovaná odborná pomoc“ nahradiť slovami „odborná pomoc a služby“, resp. „prístup k službám“. Odôvodnenie: Článok 8 Smernice 2012/29/EÚ definuje Právo na prístup k službám na podporu obetí, čo výstižnejšie vyjadruje činnosť, ktorú má za cieľ podporiť tento zákon. Slovo „služby“ je zásadný pojem, historicky používaný od polovice 20. storočia, kedy začali vznikať prvé služby pre obete, ktoré sa v rámci Európy neskôr združili do organizácie Európske fórum služieb obetiam (dnešný názov je Victim Support Europe). Tieto služby poskytujú odbornú, ale aj praktickú pomoc a podporu, preto označenie „odborná pomoc“ úplne nevystihuje činnosť subjektov poskytujúcich rôzne druhy pomoci. Pripomienku predkladá občianske združenie Pomoc obetiam násilia s podporou organizácie Liga za ľudské práva.	O	N	Ide o pripomienku, ktorá naruší celý koncept odbornej pomoci obetí trestných činov, pričom predkladateľ má za to, že túto pripomienku nie je možné akceptovať, najmä s ohľadom na zavedenie kategórie obzvlášť zraniteľných obetí, ktorá by bola pri zapracovaní pripomienku negovaná. Uvedené riešenie by podľa predkladateľa nezodpovedalo požiadavkám preberanej smernice. 	
Verejnosť	447. Pripomienka k čl. III – § 132 ods. 3 
V predsúdnom konaní sa bežne tá istá osoba vypočúva aj niekoľkokrát. Pričom vo väčšine prípadov sa výpoveď zhoduje z predchádzajúcou. Oznamovatelia alebo svedkovia sa tak cítia byť zbytočne zaťažovaný trestným konaním. Z tohto dôvodu sa navrhuje, aby sa vypočutie konal iba raz. Zopakovať by sa mohol len za určitých podmienok. Navrhovaná úprava má zvýšiť rýchlosť trestného konania, čo je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 132 sa vkladá nový odsek 3, ktorý znie : „(3) Svedok môže byť v predsúdnom konaní vypočutý iba raz, okrem prípadu ak je to potrebné alebo o to požiada obvinený za prítomnosti svojho obhajcu.“. 	O	ČA	Uvedený koncept predkladateľ zohľadňuje pri výsluchu obzvlášť zraniteľných obetí.	
Verejnosť	441. Pripomienka k čl. II – § 59 ods. 5
V prípade uloženia trestu prepadnutia majetku odsúdený už nevlastní majetok, z ktorého by mohla byť uspokojená škoda spôsobená trestným činom. Preto sa navrhuje, aby sa do hodnoty prepadnutého majetku vyplácala takáto škoda. Teda aj škoda spôsobená iným trestným činom, pre ktorý bol uložený takýto trest. Rovnako to platí aj v prípade, ak sa získal výťažok z exekúcie pri predaji majetku, ktorého sa páchateľ pred odsúdením zbavil Navrhovaná úprava má uspokojiť nárok na náhradu škody, čo je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 59 sa vkladá nový odsek 5, ktorý znie : „(5) Do hodnoty prepadnutého majetku a výťažku z exekúcie štát vypláca priznané nároky na náhradu škody spôsobenú trestným činom.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	440. Pripomienka k čl. II – § 59 ods. 4
V prípade uloženia trestu prepadnutia majetku po právoplatnom rozhodnutí už zväčša páchateľ nemá majetok, ktorý by mohol prepadnúť štátu. Jeho majetok tak bol kreatívne prevedený. Z tohto dôvodu sa navrhuje, aby právne úkony mimo bežných právnych úkonov boli voči štátu neúčinné. V takom prípade by štát mohol podať návrh na vykonanie exekúcie proti odsúdenému, v ktorom by špecifikoval a doložil ktoré právne úkony sú neúčinné. Exekútor by potom mohol takýto majetok predať a vyplatiť výťažok štátu. Tretie osoby by sa v exekučnom konaní mohli brániť vylúčením veci z exekúcie. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 59 sa vkladá nový odsek 4, ktorý znie : „(4) Nakladanie s majetkom mimo bežných právnych úkonov x) tri roky pred začatím trestného stíhania nemá vplyv na platnosť právneho úkonu. Takýto právny úkon je však voči štátu neúčinný a nárok štátu môže byť uspokojený v exekúcii z toho, čo ušlo, a to bez toho, aby musel takémuto právnemu úkonu odporovať, ak ide o nakladanie s majetkom v prospech osôb podľa § 42a ods. 3 a 4 Občianskeho zákonníka, ktoré o trestnom stíhaní vedeli alebo pri vynaložení náležitej starostlivosti museli vedieť.“. Poznámka pod čiarou k odkazu x) znie : „x) § 61c zákona č. 233/1995 Z.z. o súdnych exekútoroch a exekučnej činnosti (Exekučný poriadok) a o zmene a doplnení ďalších zákonov v znení neskorších predpisov. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	443. Pripomienka k čl. II – § 60 ods. 7
V prípade uloženia trestu prepadnutia veci sa situácia navrhuje riešiť obdobne ako pri prepadnutí majetku Navrhovaná úprava má uspokojiť nárok na náhradu škody, čo je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 60 sa vkladá nový odsek 7, ktorý znie : „(7) Ustanovenie § 59 ods. 5 sa použije obdobne.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	434. Pripomienka k čl. III – § 307 ods. 1 písm. c)
V rámci ochrany obetí trestných činov sa navrhuje, aby im bola priznaná možnosť opravných prostriedkov aj proti rozhodnutiam o vine a treste. Nie je totiž žiadneho racionálneho odôvodnenia prečo by takého oprávnenie poškodený nemohol mať. Predsa vždy rozhoduje nestranný a nezávislý súd. Navrhovaná úprava má rozšíriť práva poškodeného, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 307 ods. 1 písm. c) sa za slovo „výroku“ vkladajú slová „o vine, uložení trestu a“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	435. Pripomienka k čl. III – § 355 ods. 1 
V rámci ochrany obetí trestných činov sa navrhuje, aby im bola priznaná možnosť opravných prostriedkov aj proti rozhodnutiam o vine a treste. Nie je totiž žiadneho racionálneho odôvodnenia prečo by takého oprávnenie poškodený nemohol mať. Predsa vždy rozhoduje nestranný a nezávislý súd. Navrhovaná úprava má rozšíriť práva poškodeného, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 355 ods. 1 sa za slovo „prokurátor“ vkladajú slová „a poškodený“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	424. Pripomienka k čl. II – § 50 ods. 2
V rámci povolenia podmienečného odkladu výkonu trestu odňatia slobody môže súd páchateľovi uložiť aby podľa svojich schopností nahradil škodu spôsobenú trestným činom. Vo väčšine prípadov, ak súd uloží páchateľovi náhradu škody, ktorá nie je uložená v rámci podmienečného odkladu výkonu trestu, tak ju odsúdený nikdy nenahradí. Z tohto dôvodu sa navrhuje, aby náhrada škody bola vždy podmienkou odkladu. V prípade, ak odsúdený škodu nenahradí v skúšobnej dobe, tak sa neosvedčil a súd rozhodne o vykonaní trestu. Navrhovaná úprava má zvýšiť pravdepodobnosť náhrady škody poškodenému, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 50 ods. 2 sa slovo „spravidla“ nahrádza slovom „vždy“. 	O	N	Použitie slova „spravidla“ v § 50 ods. 2 má svoj význam, keďže v opačnom prípade by mohlo dôjsť k výraznému znefunkčneniu inštitútu podmienečného odkladu výkonu trestu odňatia slobody, najmä v prípadoch spornej výšky škody.	
Verejnosť	426. Pripomienka k čl. III – § 2 ods. 1 a 2
V Trestnom poriadku chýba základné interpretačné pravidlo ustanovení zákona. Preto sa rovnako ako pre civilné sporové konanie navrhuje gramatický výklad, teda interpretácia normatívneho textu v súlade s lexikálnymi, gramatickými a syntaktickými pravidlami, avšak priorizuje sa tzv. objektívny teleologický výklad, t.j. výklad podľa účelu a zmyslu zákona. Každé ustanovenie zákona je potrebné vykladať ústavnokonformne a eurokonformne, rešpektujúc judikatúru ESĽP a Súdneho dvora EÚ. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 2 sa vkladajú nové odseky 1 a 2, ktoré znejú : „(1) Každé ustanovenie tohto zákona je potrebné vykladať v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, verejným poriadkom, zásadami, na ktorých spočíva tento zákon, s medzinárodnoprávnymi záväzkami Slovenskej republiky, ktoré majú prednosť pred zákonom, judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva a Súdneho dvora Európskej únie, a to s trvalým zreteľom na hodnoty, ktoré sú nimi chránené. (2) Výklad tohto zákona nesmie protirečiť tomu, čo je v jeho slovách a vetách jasné a nepochybné. Nikto sa však nesmie dovolávať slov a viet tohto zákona proti ich účelu a zmyslu podľa odseku 1.“. Doterajšie odseky 1 až 20 sa označujú ako odseky 3 až 22. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	446. Pripomienka k čl. III – § 131 ods. 4 
V trestnom poriadku nie je ustanovenie, ktoré by svedkovi priznávalo právo na zastupovanie advokátom. V praxi sa však toto právo svedkovi priznáva. Preto, ak svedok príde so svojim právnym zástupcom, výsluch sa vykoná za jeho prítomnosti. Preto sa navrhuje doplnenie zákona o toto právo. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 131 sa vkladá nový odsek 4, ktorý znie : „(4) Svedok má právo vypovedať za prítomnosti svojho obhajcu.“. 	O	N	Svedok nemá obhajcu, právo na obhajobu prináleží obvinenému (obžalovanému). S prihliadnutím na čl. 2 ods. 1 Ústavy SR je zrejmé, že svedok môže trvať na prítomnosti advokáta, toto právo má, resp. niet zákona, ktorý tento postup zakazova.	
Verejnosť	437. Za čl. IV sa vkladá nový čl. V - § 110 ods. 3 OZ 
Zmena Občianskeho zákonníka. Ak bolo právo priznané právoplatným rozhodnutím súdu alebo iného orgánu, premlčuje sa za desať rokov odo dňa, keď sa malo podľa rozhodnutia plniť. Úroky a opakujúce sa plnenia sa premlčujú v troch rokoch; ak však ide o práva právoplatne priznané alebo písomne uznané, platí táto premlčacia doba, len pokiaľ ide o úroky a opakujúce sa plnenia, zročnosť ktorých nastala po právoplatnosti rozhodnutia alebo po uznaní. Teda bežné pohľadávky priznané súdom sa premlčujú za desať rokov avšak zaostalé výživné (ako opakujúce sa plnenia) sa premlčuje už za tri roky. V prípade, ak rodič dieťa je odsúdení pre zanedbanie povinnej výživy, je poškodený toto dieťa. Preto sa navrhuje odstránenie tejto nespravodlivosti, aby aj osoby, ktorým bolo určené výživné, boli chránené desaťročnou premlčacou dobou. Navrhovaná úprava má rozšíriť práva poškodeného, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 106 ods. 3 sa vypúšťa slovo „korupcie“. V § 110 ods. 3 sa na konci pripája nová veta, ktorá znie: „Zaostalé výživné sa premlčuje za desať rokov.“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.	
Verejnosť	436. Za čl. IV sa vkladá nový čl. V - § 106 ods. 3 OZ 
Zmena Občianskeho zákonníka. V prípade náhrady škody je subjektívna premlčacia doba dvojročná. Teda právo na náhradu škody sa premlčí za dva roky odo dňa, keď sa poškodený dozvie o škode a o tom, kto za ňu zodpovedá. Objektívna premlčacia doba je tri roky. Ak však ide o škodu spôsobenú úmyselne, za desať rokov odo dňa, keď došlo k udalosti, z ktorej škoda vznikla, to však neplatí, ak ide o škodu na zdraví. Ak je škoda spôsobená trestným činom, tak trestný súd v adhéznom konaní rozhodne aj o výške škody, inak odkáže poškodeného na občianske súdne konanie alebo na konanie pred iným príslušným orgánom. Vo väčšine prípadov sa stáva, že trestný súd o škode nerozhodne. Potom sa poškodení začne domáhať náhrady škody v občianskom súdnom konaní, avšak súd žalobu zamietne pre námietku premlčania. Preto sa navrhuje, aby sa premlčacia doba pri práve na náhradu škody spôsobenú trestným činom vzťahovala na všetky trestné činy a nielen na niektorý trestný čin korupcie. Týmto sa posilní postavenie poškodeného z trestného činu. Navrhovaná úprava má rozšíriť práva poškodeného, čím je plne v súlade s cieľom právnej úpravy, a to s ochranou obetí trestných činov. Preto sa navrhuje nasledovné : V § 106 ods. 3 sa vypúšťa slovo „korupcie“. 	O	N	Vznesená pripomienka presahuje rámec navrhovanej právnej úpravy ochrany obetí trestných činov, pričom predkladateľ sa s jej zapracovaním v tejto právnej úprave nestotožňuje. Berie ju však na vedomie a podrobí ju analýze.