Dôvodová správa
 
Všeobecná časť

	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“) vypracovalo návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 504/2003 Z. z. o nájme poľnohospodárskych pozemkov, poľnohospodárskeho podniku a lesných pozemkov a o zmene niektorých zákonov v znení neskorších predpisov na základe úlohy č. 1 na jún z Plánu legislatívnych úloh vlády SR na rok 2017. Úloha bola presunutá na august 2017.
Novela zákona dopĺňa definíciu pozemku o pozemok, ktorý je v katastri nehnuteľností klasifikovaný ako zastavané plochy a nádvoria, pričom však slúži na poľnohospodárske účely. Ustanovením sa odstraňuje nejednotnosť výkladu, čo v praxi spôsobovalo nezodpovedané otázky, či je možné aj takýto druh pozemku, ktorý je súčasťou napr. hospodárskeho dvora, považovať za pozemok  na účely tohto zákona. Zároveň bola dopracovaná definícia toho, čo  treba rozumieť pod pojmom obvyklá výška nájomného, keďže znalosť tohto ukazovateľa má vplyv na ďalšie procesy a inštitúty ovplyvňujúce nájomné vzťahy.
V spojitosti so spresnenou definíciou pozemku novela zákona rieši aj ďalší aplikačný problém, ktorý vyvstával pri určovaní výšky nájomného za pozemok slúžiaci na  poľnohospodárske účely (ďalej len „pozemok“). V prípade, ak však ide o pozemok evidovaný v katastri nehnuteľností ako zastavaná plocha a nádvorie slúžiaci na  poľnohospodárske účely alebo časť takého pozemku alebo pozemok zastavaný stavbou slúžiacou na poľnohospodárske účely alebo časť tohto pozemku, výška nájomného v prípade, že sa zmluvné strany nedohodnú inak, bude najmenej dvojnásobok  obvyklej výšky nájomného za poľnohospodársku pôdu v danom katastrálnom území. 
	Novela zákona na jednej strane  posilňuje stabilitu podnikateľského prostredia, pričom však reaguje aj na podnety malých a stredných podnikateľov, ktorí majú záujem podnikať v poľnohospodárstve a zabezpečuje im ľahšie podmienky prístupu k prenájmu poľnohospodárskej pôdy. Novela zákona reaguje na tieto požiadavky a vypúšťa doterajšiu úpravu automatickej obnovy nájomného vzťahu, nakoľko táto úprava spôsobovala nájomcom, ako aj prenajímateľom v praxi problémy, najmä z hľadiska záťaže sledovania doby trvania nájomných zmlúv, vyzývania jednej alebo druhej zmluvnej strany na vrátenie a prevzatie pozemku resp. dochádzalo aj  k ďalšiemu prenajatiu pozemkov bez toho, aby o zákonom ustanovenej povinnosti mala zmluvná strana vedomosť. Ďalším dôvodom, pre ktoré sa inštitút automatickej obnovy nájmu pozemkov vypúšťa, sú aj značné komplikácie, ktoré vznikali v súvislosti s  poskytovaním  priamych platieb na plochu, keď si nárok na túto podporu uplatňuje tak doterajší nájomca titulom automatickej obnovy nájomného vzťahu, ako aj subjekt s ktorým prenajímateľ uzatvoril novú nájomnú zmluvu. Tento stav si vyžiadal aj kontroly zo  strany Pôdohospodárskej platobnej agentúry (ďalej len „PPA“) priamo na mieste, pričom jeden takýto výjazd predstavoval pre PPA náklady v sume cca 450 až 500 Eur.  
	Novela  zároveň precizuje doterajšiu úpravu týkajúcu sa vzniku podnájomných vzťahov v prípadoch, ak nájomca užíva pozemky, kde sa zmluvný nájom skončil alebo sa má skončiť a pozemky sú neprístupné alebo ich nemožno racionálne užívať. V takom prípade je nájomca povinný s vlastníkom (ďalej len „doterajší prenajímateľ") uzatvoriť na základe jeho písomnej žiadosti podnájomnú zmluvu k pozemkom, ktoré má prenajaté,  a to v primeranej výmere a bonite.  Okrem doterajších inštitútov (dohoda účastníkov o vzniku podnájomného vzťahu, rozhodnutie správneho orgánu o vzniku podnájomného vzťahu) novela zákona zavádza možnosť, aby o postup podľa ustanovenia § 12a ods. 1 až 16 mohla požiadať aj fyzická alebo právnická osoba, ktorá má s doterajším prenajímateľom uzavretú nájomnú zmluvu na nové obdobie, pričom v takomto prípade by podnájomný vzťah vznikol už priamo v prospech takéhoto subjektu, ktorého zákon za účelom odlíšenia jednotlivých účastníkov takýchto vzťahov označuje ako budúceho obhospodarovateľa.
V nadväznosti na vypustenie ustanovenia § 12 ods. 1 zakotvujúceho automatickú obnovu nájomnej zmluvy novela zákona modifikuje aj ustanovenia o prednostnom práve na nájom, keď definuje prípady, kedy sa toto právo pri uzatváraní nových nájomných zmlúv neuplatní a  v novom odseku 3 § 13 upresňuje mechanizmus realizácie tohto prednostného práva. V prípade nerešpektovania prednostného práva na nájom sa právny úkon prenajímateľa považuje za  neplatný, pokiaľ sa ten, kto je takýmto úkonom dotknutý (nájomca), neplatnosti právneho úkonu dovolá. Novela precizuje povinnosť nájomcu viesť evidenciu pozemkov, ktoré vlastní a má prenajaté, ako aj povinnosť viesť a uchovávať evidenciu o dohodnutom a zaplatenom nájomnom. Informácie z takto evidovaných údajov budú pre potreby zavedenia väčšej prehľadnosti slúžiť pre rozhodovanie okresných úradov napr. v prípadoch určenia vydania rozhodnutia o vzniku podnájomného vzťahu, zverejňovanie obvyklej výšky nájomného,  ako aj PPA v súvislosti s prideľovaním dotácií.  
Dátum nadobudnutia účinnosti je navrhnutý tak, aby adresáti zákona mali dostatok času   na  oboznámenie sa s novou právnou úpravou.
Návrh zákona nebude predmetom vnútrokomunitárneho pripomienkového konania.
Návrh zákona bude mať negatívny vplyv na štátny rozpočet. Bude mať pozitívny a negatívny vplyv na  podnikateľské prostredie, a pozitívny vplyv na služby verejnej správy pre občanov a na informatizáciu spoločnosti. Nebude mať  sociálne vplyvy ani vplyv na životné prostredie.
Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi, nálezmi ústavného súdu, zákonmi a ostatnými všeobecne záväznými právnymi predpismi, medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná, ako aj s právnymi aktmi Európskej únie.