B. Osobitná časť

K bodom 1, 47, 92, 94 (§ 54 ods. 22), 95, 144 (vypustenie § 86), 165 (vypustenie § 102 ods. 3 písm. d), 166, 167:
V rámci systémovej zmeny akreditačného procesu sa od 1. 1. 2018 sa nebudú osobitne akreditovať nevysokoškolské inštitúcie a ich pôsobenie bude vecou vnútorného systému zabezpečovania kvality vysokoškolského vzdelávania (ďalej len „vnútorný systém“) príslušnej vysokej školy a zmluvy medzi vysokou školu a takouto inštitúciou.

K bodu 2:
Ide o ustanovenie, ktoré v súvislosti so zmenou akreditačného systému vyjadruje prepojenie s inštitucionálnou akreditáciou v študijnom odbore a stupni – oprávnenie samostatne vytvárať a upravovať študijné programy bude vyplývať z registra študijných odborov, v ktorom bude upravované (obmedzované, či rozširované na základe výsledkov posúdenia vnútorného systému, resp. akreditácie nového študijného programu v študijnom odbore, kde vysoká škola doposiaľ nevzdelávala).

K bodom 3, 5, 37, 40, 46, 49, 50, 54, 59, 62, 69 (§ 47 ods. 18), 70, 121, 126, 142, 144 (vypustenie § 85), 146, 147, 157, 158, 159, 168, 186, čl. II, čl. III, čl. IV, čl. V:
V súvislosti so zmenou systému akreditačného procesu a s vypustením deviatej časti sa realizuje dlhodobo deklarované zrušenie začlenenia vysokých škôl, ktoré sa ukázalo napriek viacerým kolám komplexných akreditácií činností vysokých škôl ako málo efektívne. Zároveň nebol dosiahnutý cieľ spojený s vytvorením kategórie odborných vysokých škôl, ktorá je verejnosťou vnímaná skôr v negatívnej konotácii ako „najslabší“ druh vysokej školy, napriek skutočnosti, že vytvorenie tejto kategórie smerovalo skôr nie k vertikálnemu ale k horizontálnemu členeniu vysokých škôl, nakoľko koncepčným zámerom tejto kategórie bolo vytvorenie takého druhu vysokej školy, ktorá pripravuje absolventov pre prax už na úrovni študijných programov prvého stupňa.

V súvislosti s tým sa vykonávajú úpravy v ustanoveniach, ktoré sa začleňovania vysokých škôl týkajú (napr. vypustenie § 75 ods. 2, ktorý upravuje výskumnú činnosť učiteľov vysokých škôl podľa ich začlenenia, či potrebnú úpravu definície univerzitnej nemocnice, ktorá je v súčasnosti viazaná na univerzitné vysoké školy), ako aj príslušné legislatívno-technické úpravy.

V prechodných ustanoveniach sa v nadväznosti na uvedené zrušuje doterajšie začlenenie vysokých škôl, rovnako aj v zákonoch týkajúcich sa jednotlivých vysokých škôl, ktoré upravovali ich začlenenie, pričom doterajšie názvy vysokých škôl ostanú nedotknuté.

K bodu 4:
V paralelne predkladanom návrhu zákona o zabezpečovaní kvality vysokoškolského vzdelávania (ďalej len „akreditačný zákon“) sa zavádza opatrenie, ktorým Slovenská agentúra pre akreditáciu vysokého školstva (ďalej len „agentúra“) nariadi vysokej škole zrušiť študijný programu. Následkom tohto rozhodnutia je, že vysoká škola je povinná zastaviť výučbu predmetov tohto študijného programu. Za predpokladu, že by vysoká škola túto povinnosť nesplnila, uloží sa jej pokuta. Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“) je pritom povinné pokutu uložiť (formulácia „uloží“, nie „môže uložiť“).

Ustanovenie § 2a sa zároveň dopĺňa o sankciu aj v prípadoch, ak vysoká škola prijme alebo zapíše niekoho na neakreditovaný študijný program (viď jeho úprava v § 54b pri registri študijných programov). Súvisí to so skutočnosťou, že v rámci zmien v právnej úprave akreditačného procesu sa upúšťa od právneho inštitútu pozastavenia „akreditácie“ študijného programu s následkami podľa doterajšieho § 87 zákona o vysokých školách (ktorý sa v rámci vypustenia deviatej časti vypúšťa tiež).

K bodom 6, 48, 56, 60, 67:
V prípadoch, ak v zmysle opatrení podľa akreditačného zákona príde vysoká škola o všetky študijné programy (vo všetkých študijných odboroch a stupňoch), či už na základe toho, že ich zruší sama (po tom, ako jej zrušenie nariadi agentúra) alebo jej ich zruší agentúra, ide o prvý krok k zániku vysokej školy. Druhým krokom má byť jej zrušenie. Preto sa ustanovuje príslušným ministerstvám povinnosť v týchto prípadoch podať vláde Slovenskej republiky (ďalej len „vláda“) návrh zákona na zrušenie príslušnej vysokej školy, resp. ministerstvu povinnosť podať vláde návrh na odňatie štátneho súhlasu.

Vysoká škola bez študijných programov totiž neplní svoju základnú úlohu, preto nie je ďalší dôvod na jej existenciu. Navyše, ak jej študijné programy agentúra zrušila v rámci opatrenia, ktorým ruší študijné programy v konkrétnom študijnom odbore (a všetkých stupňoch), každú podanú žiadosť o akreditáciu študijného programu v takto dotknutom študijnom odbore agentúra podľa § 29 akreditačného zákona odmietne počas najbližších piatich rokov.

K bodom 7, 10, 20, 21, 27, 32, 34, 42, 64, 72, 73, 74, 76, 84, 136, 155:
V § 15 ods. 1 sa medzi vnútorné predpisy verejnej vysokej školy a v § 48 ods. 1 medzi vnútorné predpisy súkromnej vysokej školy dopĺňa vnútorný systém, pričom sa v § 9, 43 a 47b dopĺňa pôsobnosť orgánu, ktorý ho schvaľuje – všade je to vedecká rada vysokej školy po vyjadrení akademického senátu vysokej školy okrem vojenských vysokých škôl, kde najdôležitejšie vnútorné predpisy schvaľuje ministerstvo obrany.

V súvislosti s tým sa vykonávajú príslušné legislatívno-technické úpravy vo vnútorných odkazoch.

K bodu 8:
Spresňujúca úprava, ktorá vyjadruje skutočnosť, že funkčné obdobie má nie akademický senát ako celok, ale jeho jednotliví členovia.

K bodom 9, 24, 52 a 71:
Vzhľadom na zmenu postavenia agentúry oproti doterajšej Akreditačnej komisii ako aj vzhľadom na nedostatočnú účelnosť príslušnej pôsobnosti sa upúšťa od požiadavky na predchádzajúci súhlas akreditačnej autority pri zmene vnútornej organizácie vysokej školy.

K bodom 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 25, 26, 29, 35, 51, 72, 73, 104, 133:
Vzhľadom na dokument Standards and Guidelines for Quality Assurance in the European Higher Education Area (ESG) 2015 sa liberalizuje pôsobnosť vysokej školy pri schvaľovaní študijných programov. Vnútorný systém bude síce vyžadovať úpravu pôsobnosti orgánov vysokej školy pri tejto činnosti, no konkretizácia sa ponecháva na úpravu samotnou vysokou školou. Preto sa tieto pôsobnosti vypúšťajú v § 9 ods. 1 (akademický senát verejnej vysokej školy), § 12 ods. 1 (vedecká rada verejnej vysokej školy), § 27 ods. 1 (akademický senát fakulty), § 30 ods. 1 (vedecká rady fakulty), § 47b ods. 2 (akademický senát súkromnej vysokej školy).

V nadväznosti na uvedené sa uskutočňujú potrebné legislatívno-technické úpravy.

K bodom 15 a 16:
Podľa návrhu zákona sa rektorovi  vysokej školy pridávajú nové kompetencie preskúmania procesu habilitačného konania (konania o udelení vedecko-pedagogického titulu docent) a to v prípade, ak rektor má dôvodné pochybnosti, že vedecká rada fakulty v konkrétnom prípade nedodržala kritériá na vyhodnotenie splnenia podmienok získania vedecko-pedagogických titulov a umelecko-pedagogických titulov „docent“ alebo prišlo k závažným procesným pochybeniam v priebehu habilitačného konania. Ide o fakultatívne štádium habilitačného konania, ku ktorému v prípade štandardného postupu ani nepríde. Je na rozhodnutí rektora vysokej školy, či toto štádium aktivuje alebo nie, v prípade jeho aktivácie však nemôže ísť o svojvoľné rozhodnutie, ale o odôvodnené rozhodnutie na základe konkrétnych zistených skutočností.

K bodom 19, 37, 98, 127, 128, 131, 132 a 134:
Podstatným spôsobom sa upravuje uskutočňovanie habilitačného konania a inauguračného konania, kde sa s cieľom lepšej špecializácie umožňuje toto konanie – obdobne ako v Českej republike – uskutočňovať v osobitných odboroch pre habilitačné konanie a inauguračné konanie. Vysoká škola si taký odbor uvedie v žiadosti o jeho akreditáciu aj s jeho obsahovým vymedzením (bližšie viď § 30 v paralelne predkladanom návrhu akreditačného zákona), pričom do istej miery ostane zachované aj prepojenie na sústavu študijných odborov.

K bodom 19, 31, 121 až 126, 139:
V rámci otvorenejšieho prístupu k obsadzovaniu funkčných miest v súvislosti so zmenami v § 75 a 76 sa mení pôsobnosť vedeckej rady pri schvaľovaní kritérií, kde namiesto doterajších všeobecných bude schvaľovať konkrétne kritériá pre jednotlivé výberové konania. Tak bude mať vysoká škola možnosť vytvárať aj pracovné pozície pre také oblasti poznania (vedy, techniky, umenia), pri ktorých sa môže prelínať niekoľko študijných odborov, resp. odborov habilitačného konania a inauguračného konania. V kritériách pre konkrétne výberové konanie si tak vedecká rada určí, pre akú oblasť poznania potrebuje obsadiť funkciu profesora alebo docenta.

K bodom 22, 37 a 142:
V súvislosti s otvorením obsadzovania funkcií docentov a profesorov v § 75 ods. 5 a § 77 ods. 2 sa ako poistka upravuje požiadavka na vedecké rady, aby tie schvaľovali nielen všeobecné kritériá na obsadenie funkcie, ale kritériá pre jednotlivé študijné odbory, ktorých splnenie sa bude overovať v rámci každého výberového konania. Znamená to, že aktuálne kritériá bude musieť spĺňať tak osoba, ktorá sa o funkciu profesora uchádza bez príslušného titulu, osoba, ktorej bol titul udelený pred desiatkami rokov, ako aj osoba, ktorej bol príslušný titul udelený nedávno. Plnenie aktuálnych kritérií na obsadenie funkcie a nie kritérií na vyhodnotenie splnenia podmienok získania príslušného titulu súvisí s tým, že funkcie profesorov a docentov obsadzujú aj vysoké školy, ktoré nie sú oprávnené uskutočňovať habilitačné konanie a inauguračné konanie.

K bodu 22:
Pretože doterajšie ustanovenie o fonde na podporu štúdia študentov so špecifickými potrebami upravovalo len to, na čo je možné finančné prostriedky z fondu použiť, pre spresnenie a jednoznačnosť ustanovenia pre potreby praxe sa upravuje aj to, akým spôsobom sa fond vytvára, pričom spomedzi druhov dotácie v zmysle § 89 zákona o vysokých školách pôjde o časť finančných prostriedkov z dotácie na uskutočňovanie akreditovaných študijných programov, t.j. rovnako, ako sa postupovalo doposiaľ v praxi.

K bodom 23 a 77:
V súvislosti so zrušením Akreditačnej komisie a zriadením agentúry sa upravujú ustanovenia o poskytovaní potrebnej súčinnosti pri verejných vysokých školách a súkromných vysokých školách (ohľadom štátnych vysokých škôl zásah do § 43 a 44 nie je potrebný, pretože tie odkazujú na § 20).

K bodu 29, 30 a 33:
Upravuje sa priestor pre vnútorné systémy fakúlt v rozsahu, v ktorom to upraví predpis vysokej školy. Schvaľovanie je zverené vedeckej rade fakulty po vyjadrení akademického senátu fakulty.

K bodu 36:
Ide o spresňujúce ustanovenie, aby bolo jednoznačné, že ustanovenie sa vzťahuje nielen na predpisy vysokej školy (konfesijnej/bohosloveckej) ako celku, ale aj jej fakúlt. Zároveň sa doterajšie vyjadrovanie cirkví a náboženských spoločností nahrádza schvaľovaním, aby vnútorné predpisy príslušnej vysokej školy/fakulty neboli v rozpore s učením príslušnej cirkvi alebo náboženskej spoločnosti.

K bodu 38 a 39:
Legislatívno-technické úpravy – zosúladenie pojmov so zákonom č. 523/2004 Z. z. a zákonom č. 281/2015 Z. z.

K bodom 41 a 53:
Požiadavka na predchádzajúci súhlas príslušného ministerstva k vytvoreniu študijného programu, resp. k žiadosti o akreditáciu habilitačného/inauguračného konania je transformovaná do akreditačného zákona tak, že tento súhlas je pri štátnej vysokej škole povinnou súčasťou žiadosti o udelenie akreditácie študijného programu, ak ide vysoká škola „otvoriť“ nový študijný odbor resp. o udelenie akreditácie habilitačného/inauguračného konania.

K bodom 43, 51, 55, 58, 80:
Spresňuje sa používanie pojmov opis/obsah študijného odboru v zákone, pričom sa upravujú náležitosti opisu. Zároveň sa technicky upravuje aj systematika § 50 a súhlas so zmenou doplnený aj pre Ministerstvo zdravotníctva SR vo vzťahu k zdravotníckym študijným odborom.

Do opisu študijného odboru sa dopĺňa spresnenie pri rigoróznom konaní. To vychádza z potreby praxe, keďže ustanovenie § 53 ods. 9 je nejednoznačné – doposiaľ nikde nebolo vymedzené napr. ktoré študijné programy sú „spoločenskovedné, umenovedné a zdravotnícke“, ktoré sú „prírodovedné“ atď. Preto bude jednoznačné vymedzenie príslušného akademického titulu uvedené priamo v opise študijného odboru.

K bodu 44:
Legislatívno-technická úprava súvisiaca so zrušením Akreditačnej komisie a zriadením agentúry.

K bodu 49:
Zabezpečenie súladu s terminológiou používanou v zákone č. 281/2015 Z. z. o štátnej službe profesionálnych vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.

K bodom 61 a 66:
Vzhľadom na zmenu akreditačného procesu sa aktualizuje a upravuje proces udeľovania štátneho súhlasu súkromnej vysokej škole. V prvom rade sa mení orgán príslušný na rozhodovanie v prvom štádiu – žiadosť sa už nebude podávať ministerstvu ale agentúre. Súvisí to so skutočnosťou, že najskôr je potrebné overiť vnútorný systém (teda jeho návrh) a posúdiť žiadosti o udelenie akreditácií študijných programov. Ak nie je návrh vnútorného systému v poriadku, nie je dôvod na to, aby konanie pokračovalo. Ak je síce návrh vnútorného systému v poriadku, ale plánované študijné programy nie, aj tu nie je dôvod na to, aby konanie pokračovalo. V oboch prípadoch agentúra konanie zastaví (v tomto konaní sa nenavrhuje zmena v § 108 zákona o vysokých školách, t.j. tak ako doteraz ministerstvo, tak po novom agentúra bude o zastavení konania rozhodovať podľa Správneho poriadku).

Ak je návrh vnútorného systému v poriadku a študijné programy tiež (teda aspoň jeden), agentúra má vypracovať vyjadrenie, či odporúča štátny súhlas udeliť alebo nie. S tým celý spis predloží ministerstvu. Spis však predkladá, až keď je rozhodnuté o všetkých študijných programoch (udelenie akreditácie študijného programu pritom nadobúda právoplatnosť až dňom udelenia štátneho súhlasu, neudelenia akreditácií aj predtým – podľa využitia opravných prostriedkov). Do úvahy totiž prichádza aj možnosť, že žiadateľ sa uchádzal napr. o 10 študijných programov, agentúra akreditáciu udelila dvom, k ďalším šiestim prebieha odvolacie konanie, no žiadateľ nestojí o udelenie štátneho súhlasu len kvôli dvom či trom študijným programom. Preto spis pokračuje na ministerstvo až vtedy, ak ohľadom rozsahu študijných programov bude mať žiadateľ istotu.

Keď sa spis dostane na ministerstvo, to preskúma návrh vnútorných predpisov (štatútu, študijného poriadku, zásad výberového konania). Ak predpisy nie sú v súlade so zákonom, ministerstvo vyzve žiadateľa na nápravu a ten rozpor neodstráni, ministerstvo konanie zastaví (dôvod je teda v zásade rovnaký ako doteraz).

Ak sa agentúra k udeleniu štátneho súhlasu vyjadrí negatívne (hoci študijným programom akreditáciu udelila – tá však je až do udelenia štátneho súhlasu neprávoplatná), ministerstvo je povinné predložiť vláde návrh na neudelenie štátneho súhlasu. Ak sa agentúra vyjadrila kladne, je na ministerstve, či predloží návrh na udelenie štátneho súhlasu alebo na jeho neudelenie – dôvod sa v tomto prípade zachováva rovnaký ako doposiaľ.

K bodu 63:
Legislatívno-technická úprava nadväzujúca na zmenu terminológie v akreditačnom procese.

K bodu 65:
Legislatívno-technická úprava súvisiaca so skutočnosťou, že náležitosti žiadosti o udelenie akreditácie študijného programu upravuje akreditačný zákon ako aj so skutočnosťou, že v nadväznosti na vypustenie deviatej časti sa zrušuje vykonávacie nariadenie vlády o Akreditačnej komisii.

K bodom 68, 69, 70:
Vzhľadom na zrušenie začleňovania vysokých škôl sa upravuje situácia, ak by mala súkromná vysoká škola záujem mať v názve slovo „univerzita“. Na to bude potrebné splnenie niekoľkých podmienok:

V prvom rade musí to byť vysoká škola, ktorá má posúdený a funkčný vnútorný systém (viď právo vytvárať a upravovať študijné programy). Ďalej jej činnosť musí byť spojená so študijnými programami tretieho stupňa, čo preukazuje  určitú úroveň vedeckej činnosti, ktorá sa pri univerzitách predpokladá. Ďalšou podmienkou, ktorá súvisí s pojmom „univerzita“ vychádzajúc zo slova „univerzálny“ (čiže všeobecný), je potrebný rozsah činností vysokej školy, t.j. požiadavka na doktorandské študijné programy najmenej v piatich študijných odboroch. Napokon sa zohľadňuje aj veľkosť súkromnej vysokej školy.

Tieto podmienky ministerstvo formálne overí a podľa ich splnenia alebo nesplnenia (splnené pritom musia byť kumulatívne) predloží návrh na súhlas alebo nesúhlas so zmenou názvu – formulácia „predloží“ pritom nepripúšťa možnosť, aby ministerstvo samo rozhodlo, aký návrh vláde predloží. Zároveň, vzhľadom na obsah podmienok je vylúčené, aby sa „univerzitou“ stala súkromná vysoká škola už pri udelení štátneho súhlasu.

Napokon, slovo „univerzita“, resp. jeho používanie návrh zákona neupravuje (po zrušení začleňovania) pre verejné vysoké školy a štátne vysoké školy, nakoľko v týchto prípadoch je názov vecou schválenia či neschválenia návrhu zákona zohľadňujúc tak rozsah zákonodarnej iniciatívy v zmysle Ústavy SR ako aj rokovací poriadok Národnej rady SR, a teda verifikácia obdobných podmienok pri tomto type škôl sa vzhľadom na proces javí ako neúčelná. Namiesto toho sa vytvára možnosť používania označenia „výskumná univerzita“ popri názve vysokej školy na základe výsledkov periodického hodnotenia tvorivej činnosti vysokej školy v § 88a.

K bodom 75 a 164:
Spresňuje sa skutočnosť, že minister predkladá prezidentovi návrhy na vymenovanie/odvolanie nielen rektorov verejných vysokých škôl, ale aj rektorov súkromných vysokých škôl. Doterajší vnútorný odkaz v § 102 ods. 3 spôsoboval nejednoznačnú interpretáciu, pretože odkazuje len na ustanovenie o rektorovi verejnej vysokej školy, napriek tomu, že Ústava SR pri pôsobnostiach prezidenta druhy vysokých škôl nerozlišuje.

K bodu 78 a 79:
Nadväzujúc na zmenu akreditačného procesu sa vypúšťa zahraničným vysokým školám možnosť poskytovať študijný program podľa slovenského právneho poriadku, vzhľadom na to, že táto možnosť od jej zavedenia ostala nevyužitá, a zároveň už nie je v súlade s koncepciou pôsobností agentúry. Zároveň sa ruší poskytovanie súčinnosti, pretože zahraničné vysoké školy nebudú v žiadnom vzťahu k agentúre (doteraz k Akreditačnej komisii).

K bodu 81:
Návrh ustanovenia zároveň reaguje na plánovanú reorganizáciu sústavy študijných odborov, pretože doterajšie znenie § 50 neupravuje prípadné následky. V rámci reorganizácie môžu nastať dva okruhy prípadov – študijný odbor bude mať „nástupníka“ (rozdelenie študijného odboru, premenovanie študijného odboru, splynutie študijných odborov, zlúčenie študijných odborov) alebo študijný odbor nebude mať „nástupníka“ (jednoduché zrušenie bez náhrady). V prvom prípade sa prepojenie medzi starým a novým študijným odborom len vyznačí v registri (napr. študijný program učiteľstvo matematiky uskutočňovaný v študijnom odbore učiteľstvo akademických predmetov by bol po zmene uskutočňovaný v študijnom odbore učiteľstvo). V druhom prípade by bolo následkom zrušenie študijných programov v príslušnom študijnom odbore. Keďže zmeny môžu nastať k rôznym dátumom, neustanovuje sa konkrétna lehota na ich zrušenie, ale lehota bude prípad od prípadu určená ministerstvom. Tu je potrebné uviesť, že nepôjde o „priame“ zrušenie študijných programov, ale zrušiť ich bude musieť sama vysoká škola čo súvisí s povinnosťou vysokej školy zabezpečiť
 študentom možnosť pokračovať v štúdiu v študijnom programe uskutočňovanom v rovnakom študijnom odbore alebo v príbuznom študijnom odbore na príslušnej vysokej škole alebo na inej vysokej škole (doterajší § 87 ods. 3, po novom § 51a ods. 2).

K bodu 82:
Vzhľadom na zavedenie interdisciplinárnych (liberálnych) štúdií, ktoré budú uskutočňované vo viac ako dvoch študijných odboroch sa zdôrazňuje, že aj naďalej bude možné vysokoškolské vzdelanie získať najviac v dvoch študijných odboroch.

K bodom 83, 105, 106, 107, 108 , 129 a 130:
Reaguje sa na požiadavku, aby záverečné práce mohli byť zverejňované aj na základe verejnej licencie (najmä Creative Commons) tak, ako ju upravuje nový Autorský zákon. Vzhľadom na to, že ostatné náležitosti ostávajú v zásade rovnaké (viď § 76 ods. 3 Autorského zákona „Licenciu podľa odseku 1 možno udeliť len ako nevýhradnú a bezodplatnú a nemožno ju vypovedať.“), vypúšťa sa len požiadavka na písomnú formu zmluvy.

V súvislosti s novým Autorským zákonom sa aktualizujú aj poznámky pod čiarou rozdielom je len doplnený odkaz aj na verejnú licenciu v § 76, ktorá v „starom“ autorskom zákone upravená nebola.

K bodom 85, 89, 90 a 163:
Rozširuje sa doterajšia povinnosť vysokej školy v určitých prípadoch získať pred akreditáciou študijného programu súhlas určitej právnickej osoby (Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky pri študijných programoch smerujúcich k zdravotníckemu povolaniu, resp. príslušnej cirkevnej vrchnosti pri študijných programoch „z oblasti teológie“). Vzhľadom na to, že požiadavka na uplatnenie v praxi sa môže vzťahovať aj na iné študijné programy, resp. študijné odbory, navrhuje sa, aby takýto zoznam aj s uvedením príslušnej právnickej osoby, od ktorej sa bude vyžadovať súhlas, bol vydávaný všeobecne záväzným právnym predpisom. Zároveň sa na systematicky vhodné miesto presúva povinnosť vysokej školy pri zrušení študijného programu z doterajšieho § 87 ods. 3 (ktorý je v rámci vypustenia deviatej časti zrušený).

K bodom 86, 88, 163 a 187:
Vzhľadom na zmätočnosť ustanovení súvisiacich s predĺžením štandardnej dĺžky štúdia študijných programov v externej forme štúdia z roku 2012 oproti pôvodnému návrhu v príslušnej parlamentnej tlači sa ustanovenia vo vzťahu k študijným programom prvého stupňa, študijným programom druhého stupňa a študijným programom spájajúcim prvý a druhý stupeň upravuje do pôvodne navrhovanej podoby.

Zmätočnosť je spôsobená tým, že oproti parlamentnej tlači z roku 2012 bola upravená štandardná dĺžka štúdia, no ustanovenie o kreditovom systéme ostalo v pôvodnej podobe. Znamená to, že na jednej strane § 52 umožňoval napr. existenciu bakalárskeho študijného programu so štandardnou dĺžkou štúdia tri roky (v dennej aj externej forme) so získaním najmenej 180 kreditov, na druhej strane § 62 ods. 3 umožňuje v externej forme štandardnú záťaž na úrovni najviac 48 kreditov. Pritom 180 ÷ 48 = 3,75, a teda ustanovenia o štandardnej dĺžke štúdia nie sú v súlade s ustanoveniami o kreditovom systéme štúdia. Vrátením pôvodnej formulácie sa zároveň ruší existencia študijných programov, ktorých štandardná dĺžka štúdia nie je vyjadrená v celých akademických rokoch (napr. 2,5 akademického roka). V prechodných ustanoveniach sa zabezpečuje zachovanie štandardnej dĺžky štúdia už existujúcich študijných programov. Od 1. 1. 2018 však bude možné samostatne akreditovať, resp. vytvoriť už len študijné programy s novou štandardnou dĺžkou štúdia.

Zároveň sa v § 53 ods. 3 modifikuje spôsob spájania študijných programov prvého stupňa a druhého stupňa do jedného celku. Sú totiž tri okruhy študijných odborov
-	tie, kde je spojenie štúdia do jedného celku nevyhnutné (napr. všeobecné lekárstvo),
-	tie, kde je možné študovať tak samostatne v prvom stupni a samostatne v druhom stupni ale aj v „dlhých“ študijných programoch spájajúcich prvý a druhý stupeň a napokon
-	tie, kde spojenie štúdia možné nie je.
V prvom a treťom prípade je osobitné schvaľovanie spájania stupňov ministerstvom bezpredmetné. Preto budú vykonávacím predpisom ustanovené dva zoznamy – tie, kde sa stupne spojiť musia a tie, kde sa stupne spojiť môžu. Súhlas ministerstva na spojenie v jednotlivých prípadoch sa bude vyžadovať len tam, kde spojenie bude voliteľné.

K bodu 87:
Vzhľadom na snahu o otvorenie vysokoškolského štúdia na prvom stupni (so zohľadnením podnetov z akademického prostredia) sa zavádza nový spôsob bakalárskeho štúdia. Pôjde o druh študijného programu, kde nie je limitovaný počet študijných odborov, v ktorých sa študijný program bude uskutočňovať. Študent tak bude mať do významnej miery väčšiu slobodu pri výbere predmetov, najmä počas prvého roku štúdia. To, v ktorom študijnom odbore získa vysokoškolské vzdelanie bude v podstate určiteľné až ku koncu štúdia (určite to však bude aspoň v jednom študijnom odbore), pričom sa vysokej škole dáva právo upraviť si, že študent by si od druhého roku určil jeden (hlavný) študijný odbor.

Pôjde pritom o samostatný študijný program s rovnakými parametrami ako iné študijné programy (štandardná dĺžka štúdia, forma štúdia, metóda štúdia). Môže byť, že pôjde o taký študijný program, ktorý bude mať napr. v prvom roku štúdia všeobecný základ (napr. všeobecné ekonomické predmety, všeobecné „akademické“ predmety, ...) a špecializácia bude nasledovať až od druhého roka štúdia.

K bodu 91:
Ustanovuje sa všeobecný rámec pre učiteľské a prekladateľské študijné programy, čo súvisí na jednej strane so zrušením deviatej časti (vrátane § 83 ods. 15 a 16), na druhej strane s novým systémom akreditovania študijných programov v akreditačnom zákone. Zachováva sa pritom doterajší model, že pri kombinačnom študijnom programe sa jeden predmet/jazyk nepovažuje za študijný program, akreditujú sa síce samostatne, no študijným programom sa stáva až vytvorená kombinácia z „polotovarov“. Zároveň sa oproti súčasnému stavu vytváranie spresňuje tým, že okrem jednotlivých predmetov/jazykov je potrebný aj základ (pedagogicko-psychologický a sociálno-vedný, resp. translatologický). Tieto základy sa (tak ako doposiaľ) nebudú akreditovať samostatne, ale podklady k nim budú tvoriť súčasť žiadosti o udelenie akreditácie, čo prirodzene – vzhľadom na systémovú zmenu v oblasti akreditácií – bude platiť len v prípadoch, ak vysoká škola, ktorá doposiaľ učiteľské študijné programy, resp. prekladateľské študijné programy neuskutočňovala, a teda pôjde o „otvorenie“ nového študijného odboru.

Zároveň sa upravuje aj vzťah k opravným opatreniam, ktoré môže podľa akreditačného zákona ukladať agentúra, pretože podľa neho sa opatrenia vzťahujú ku študijným programom. Navrhované ustanovenie ako lex specialis upravuje možnosť takéto opatrenie uložiť aj pre jeden predmet/jazyk, pričom následok sa bude týkať všetkých dotknutých študijných programov (t.j. ak agentúra nariadi napr. zrušenie kombinačného učiteľstva fyziky, vysoká škola bude musieť vykonať potrebné kroky vo vzťahu ku všetkým kombinačným učiteľským študijným programom, ktoré obsahujú fyziku).

K bodu 93:
V nadväznosti na skutočnosť, že v roku 2016 bola v zákone č. 553/2003 Z. z. odčlenená samostatná stupnica platových taríf pre vysokoškolských učiteľov, spresňuje sa v súlade s praxou stupnica platových taríf, od ktorej sa odvíja výška doktorandského štipendia.

K bodu 94:
V súlade s praxou a vzhľadom na jej potreby sa – vychádzajúc z požiadaviek zákona č. 122/2013 Z. z. – upravujú náležitosti oznámenia o obhajobe dizertačnej práce, ktoré vysoká škola zverejňuje.

Zároveň sa modifikuje definícia externej vzdelávacej inštitúcie, vzhľadom na to, že od 1. 1. 2018 sa tieto nebudú osobitne akreditovať. Podieľanie sa na doktorandskom študijnom programe sa vo zvýšenej miere dostáva do akademickej samosprávnej pôsobnosti vysokej školy, keďže bude závisieť od rámca podľa vnútorného systému a zmluvy.

K bodu 96:
Vzhľadom na to, že výsledkom posúdenia vnútorného systému je v podstate inštitucionálna akreditácia v študijnom odbore a stupni, je potrebné, aby bolo známe a evidované, v ktorých študijných odboroch a stupňoch bude mať vysoká škola vytvorenú voľnosť v tvorbe a uskutočňovaní študijných programov, čo si vyžaduje zmenu v registri študijných odborov.

K bodom 97 až 101:
Vzhľadom na to, že o udelení akreditácie habilitačného konania a inauguračného konania bude rozhodovať sama agentúra, vypúšťa sa pôsobnosť ministerstva v tejto oblasti pri zápise do registra. Pretože pôsobnosť agentúry v tejto oblasti je v akreditačnom zákone vyjadrená len všeobecne k registrom, upravuje sa, do ktorého registra čo zapisuje.

Vzhľadom na zmenu akreditačného procesu sa mení aj obsah pojmu „akreditovaný študijný program“, čo bude vyjadrené jeho zápisom do registra študijných programov – či už na základe samostatnej akreditácie pri „otvorení“ nového študijného odboru alebo na základe oprávnenia vyplývajúceho z inštitucionálnej akreditácie. Návrh reflektuje aj zavedenie osobitných odborov habilitačného konania a inauguračného konania.

Zároveň sa upravuje vzťah k formátu výmeny údajov, vzhľadom na to, že od 1. 1. 2018 do registrov bude vstupovať aj informačný systém agentúry.

K bodu 102:
Vláda Slovenskej republiky podľa § 5 ods. 5 zákona č. 219/2014 Z. z. o sociálnej práci a o podmienkach na výkon niektorých odborných činností v oblasti sociálnych vecí a rodiny a o zmene a doplnení niektorých zákonov sociálnej práce ustanovila nariadením vlády Slovenskej republiky č. 5/2016 Z. z. sústavu špecializovaných odborov sociálnej práce, špecializačné vzdelávacie programy podľa špecializovaných odborov sociálnej práce a štandardy špecializačných vzdelávacích programov. Sústavu špecializovaných odborov sociálnej práce tvorí sociálna posudková činnosť a sociálna kuratela. Špecializačné vzdelávacie programy sú špecializačný vzdelávací program "Sociálna posudková činnosť" a "Sociálna kuratela".

K bodom 103, 111, 117, 118, 140 a 153:
Navrhované zmeny sú potrebné z dôvodu zásad ochrany osobných údajov študenta a osôb vo vedení vysokej školy.

Prvý okruh tvoria v praxi prípady, kedy je napr. potrebné, aby sa člen akademického senátu oboznámil so spisom, v ktorom sú vymenované údaje, ale aj prípady, keď je na nástenke vyvesený zoznam študentov, ktorí budú zapísaní v jednom krúžku, budú navštevovať jeden predmet a podobne. Okruhom oprávnených osôb sú členovia akademickej obce, nakoľko takto vyvesené oznamy sa týkajú študentov a učiteľov.

Druhý okruh pokrýva promócie, kedy promótor štandardne oznamuje základné údaje o absolventovi. Tretí okruh predstavuje publikovanie zoznamu absolventov. Štvrtý okruh je zverejňovanie podobizní funkcionárov vysokej školy na jej webe. Posledný okruh sa týka spracúvania spisu v rámci priznávania sociálnych štipendií (preto sú popri vysokej škole medzi oprávnenými uvedené aj ministerstvá ako druhostupňové orgány – formulácia je obdobná ako v § 31 ods. 5 zákona č. 417/2013 Z. z., § 9 ods. 6 zákona č. 383/2013 Z. z., § 16 ods. 8 zákona č. 581/2004 Z. z., ...).

K bodu 109:
Legislatívno-technická úprava nadväzujúca na vypustenie deviatej časti, pričom dôvod skončenia štúdia ostáva rovnaký.

K bodu 110:
Vzhľadom na to, že na preukaze študenta sa uvádza aj jeho podobizeň, jej absencia v zákonných náležitostiach preukazu sa odstraňuje.

K bodu 112:
Ide o všeobecnú úpravu, ktorá vyplynula z požiadavky Ministerstva zdravotníctva SR, aby v rámci študijných programov všeobecné lekárstvo/ zubné lekárstvo bolo absolventovi vydávané osobitne osvedčenie o absolvovaní ochrany pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia [požiadavka súvisí so smernicou Rady 2013/59/EURATOM z 5. decembra 2013, ktorou sa stanovujú základné bezpečnostné normy ochrany pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia, a ktorou sa zrušujú smernice89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom a 2003/122/Euratom (Ú. v. L13/1, 17. 1. 2014)]. V navrhovanom všeobecnejšom znení je umožnené realizovať uvedenú požiadavku, ale aj vydávanie osobitných dokladov v iných podobných prípadoch (napr. ak bola získaná úplná/čiastočná kvalifikácia v programátorstve JAVA, ..).

K bodu 113:
Upravuje sa dlhšie diskutovaná problematika vydávania náhradných/nových dokladov o absolvovaní štúdia osobám, ktoré zmenili pohlavie, s cieľom zamedziť prípadnému znevýhodňovaniu najmä v pracovnej oblasti, kedy môže nastať situácia, že v rámci prijímania do zamestnania uchádzač predloží občiansky preukaz so zmenenými údajmi, ale diplom s pôvodnými údajmi. Táto problematika je v súčasnosti pokrytá už aj judikatúrou – rozhodnutie Okresného súdu Bratislava I, sp. z. 25C/44/2015, pričom všeobecná legislatíva pokrývajúca túto oblasť doposiaľ neexistuje. Zo zmieneného rozhodnutia možno uviesť „Ústavný príkaz obsiahnutý v článku 154c Ústavy Slovenskej republiky umožňuje orgánu verejnej moci v tomto ohľade vyhovieť navrhovateľovi a vydať mu zmenené doklady o vysokoškolskom štúdiu. V opačnom prípade by došlo k neoprávnenému zásahu do jeho súkromného života, tak ako ho vykladá judikatúra Európskeho súdu pre ľudské práva.“.

Podľa návrhu vysoká škola nebude vydávať nový diplom, vysvedčenie o štátnej skúške, či dodatok k diplomu, nakoľko v praxi by nebolo možné (až na ojedinelé výnimky) vydať tieto doklady na pôvodnom hlavičkovom papieri s pôvodnými podpismi osôb, resp. ani na aktuálnom hlavičkovom papieri s podpismi aktuálnych funkcionárov – bolo by prinajmenšom zavádzajúce osobe, ktorá absolvovala štúdium napr. v roku 1998 vydať diplom v roku 2019 na novom papieri (prípadná zmena/“aktualizácia“ dátumu by navyše mohla byť považovaná za pozmeňovanie verejnej listiny, ktorou diplom je). Preto sa zvolila forma náhradného dokladu. Na to, aby nebolo rozoznateľné, že ide o dodatočne vydaný doklad, ktorý by mohol evokovať dôvod vydania, sa ustanovuje, že vysoká škola ho má vydať rovnako, ako vydáva v súčasnosti odpisy z dokladov (keď napr. niekto diplom stratí, poškodí sa pri záplave, zhorí,) – t.j. opticky nebude rozdiel medzi dokladom, ktorý vysoká škola vydá po jeho zničení a dokladom, ktorý vysoká škola vydá po zmene pohlavia. Na vydávanie odpisov z dokladov o absolvovaní štúdia nie je jednotne ustanovený vzhľad, preto je to ponechané na úpravu každou vysokou školou. Ohľadom náležitostí sa výslovne upravuje len meno a priezvisko, nie však zmenené rodné číslo, pretože rodné číslo ako náležitosť dokladov o absolvovaní štúdia zákon o vysokých školách neupravuje.

K bodu 114:
Odstraňuje sa interpretačná nejasnosť vo vzťahu k úpravám študijných programov. Doposiaľ nebol jednotný pohľad na to, ako má študent po úprave študijného programu pokračovať v štúdiu – po starom alebo po novom? Preto sa jednoznačne ako pravidlo ustanovuje, že dokončiť sa má po novom, čo súvisí napríklad so skutočnosťou, že úprava študijného programu mohla byť vykonaná ako opatrenie na odstránenie nedostatkov, pričom nie je dôvod, aby študent pokračoval v štúdiu „chybného“ študijného programu. V tejto súvislosti sa však v rámci akademickej samosprávy pripúšťa možnosť pre vysokú školu, aby si od tohto pravidla upravila odchýlky v pravidlách študijného programu (viď definícia študijného programu v § 51 ods. 2 zákona o vysokých školách, kde študijný program je „súbor predmetov ... a súbor pravidiel ...“).

K bodom 116:
Z hľadiska potrieb praxe sa rozširuje súbor údajov o študentovi, ktoré sa zaznamenávajú do registra študentov. V nadväznosti na úpravu § 73 sa upravuje aj § 73a tak, že dva z troch dopĺňaných údajov budú ostávať len v systéme vysokej školy – do centrálneho registra poskytované nebudú.

K bodom 119 a 120:
Ide o ustanovenia súvisiace s integráciou informačných systémov verejnej správy vo vzťahu k zdrojovým systémom, aby orgán verejnej správy získaval údaj od fyzickej osoby len raz.

K bodom 137 a 138:
V súlade s  koncepčnými dokumentmi ministerstva sa otvárajú funkcie profesora a docenta aj pre osoby, ktorým príslušný vedecko-pedagogický alebo umelecko-pedagogický titul (zatiaľ) nebol udelený, pričom cieľom tohto opatrenia je pritiahnutie pedagógov z praxe a najmä zo zahraničia. Toto uvoľnenie požiadaviek sa však neupravuje ex lege pre všetky vysoké školy, ale upravuje sa pre vysoké školy ako možnosť. Bude teda vecou vnútorného predpisu vysokej školy (zásad výberového konania na obsadzovanie pracovných miest vysokoškolských učiteľov, pracovných miest výskumných pracovníkov, funkcií profesorov a docentov a funkcií vedúcich zamestnancov), či túto možnosť vysoká škola využije. Zároveň na obsadzovanie zmienených funkcií sa naďalej budú vzťahovať zásady výberového konania.

Na to, aby využívanie tejto možnosti nebolo bez akejkoľvek regulácie, upravuje sa požiadavka, aby „bez titulu“ bolo možné obsadiť funkciu najdlhšie na šesť rokov. Aby sa predchádzalo prípadnej interpretačnej nejasnosti, ustanovuje sa, že týchto šesť rokov je „spolu“ pre obe funkcie a pre všetky pracovné pomery. Teda bez titulu nebude možné pôsobiť najskôr 6 rokov vo funkcii docenta a následne ďalších 6 rokov vo funkcii profesora, prípadne 6 rokov vo funkcii docenta na jednej vysokej škole a 6 rokov vo funkcii docenta na inej vysokej škole. Zároveň tým, že sa zohľadňujú všetky pracovné pomery, ak by bol niekto zamestnaný bez titulu paralelne na dvoch vysokých školách, tak oba pomery sa sčítajú.

Tu je potrebné uviesť, že obsadenie funkcie profesora bez vedecko-pedagogického alebo umelecko-pedagogického titulu profesor zákon o vysokých školách umožňuje už v súčasnosti.

Zároveň sa ustanovuje minimálna dĺžka trvania pracovného pomeru, aby sa predišlo nadmernému reťazeniu pracovných pomerov, kedy v praxi sa vyskytujú aj prípady, kde pracovné pomery sa uzatvárajú niekoľko rokov po sebe len na jeden rok (zriedkavo aj menej) a pedagóg tak musí každoročne absolvovať výberové konanie.

K bodu 141:
Legislatívno-technická úprava súvisiaca so zrušením Akreditačnej komisie a zriadením agentúry.

K bodu 144:
Vzhľadom na komplexnú systémovú zmenu akreditačného procesu sa paralelne s týmto zákonom predkladá návrh akreditačného zákona, pričom vzhľadom na rozsah zmien nejde o jeden novelizačný bod, ktorým by sa len menila deviata časť zákona o vysokých školách. Podrobnejšie odôvodnenie viď sprievodné dokumenty k akreditačnému zákonu.

K bodom 145, 147 a 173:
Zavádza sa rámcová úprava pre implementáciu britského systému periodického hodnotenia tvorivej činnosti REF, modifikovaného na slovenské podmienky. Tak, ako v Británii, sa periodické hodnotenie bude uskutočňovať jednorazovo na základe výzvy zverejnenej ministerstvom. Vzhľadom na to, že hodnotenie tvorivej činnosti má slúžiť prioritne na financovanie verejných vysokých škôl a až suplementárne pre potreby akreditácie habilitačného konania a inauguračného konania, oddeľuje sa hodnotenie tvorivej činnosti od akreditačného procesu (doposiaľ je povinnou súčasťou komplexnej akreditácie činností vysokej školy). Primárny cieľ hodnotenia sa odráža aj v tom, že kritériá hodnotenia bude vydávať ministerstvo, rozsah predkladanej dokumentácie bude určovať ministerstvo, hodnotené oblasti bude určovať ministerstvo a zabezpečovať (nie však priamo uskutočňovať) celý proces bude tiež ministerstvo.

Podstatným rozdielom je, že sa nehodnotí tvorivá činnosť vysokej školy alebo fakulty ako celku, ale len tvorivá činnosť jednotlivcov alebo tímov, ktoré na hodnotenie navrhne samotná vysoká škola, čo pri racionálnom správaní sa vysokej školy vytvára predpoklad, že navrhne v rámci príslušnej oblasti výskumu tých, ktorých považuje sama za najkvalitnejších.

Výsledkom budú dve (konečné) vyjadrenia hodnotiteľskej komisie: prvým je samotný ranking tvorivej činnosti vysokej školy, druhým je možnosť používať označenie „výskumná univerzita“. Prvé vyjadrenie sa premietne do financovania verejnej vysokej školy, kde nahrádza element výsledku doterajšej komplexnej akreditácie činností vysokej školy. Druhé vyjadrenie by malo byť vecou prestíže vysokej školy, okrem iného zohľadňujúc zrušenie začleňovania vysokých škôl. Označenie „výskumná univerzita“ pritom nebude mať vplyv na názov vysokej školy, ale pôjde skôr o akúsi značku kvality. Tá preto nebude udeľovaná natrvalo, ale len na šesť rokov, čo zodpovedá perióde posudzovania vnútorného systému vysokej školy podľa akreditačného zákona.

Vysokým školám sa neustanovuje povinnosť prejsť týmto hodnotením (ostatne finančný vplyv to bude mať len na verejné vysoké školy), no od neho budú závisieť akreditácie habilitačného konania a inauguračného konania. Výsledok tohto hodnotenia bude totiž podľa akreditačného zákona obligatórnou náležitosťou žiadosti o udelenie akreditácie a zároveň do absolvovania tohto hodnotenia bude agentúra žiadosti odmietať.

K bodu 148:
Súkromným vysokým školám sa otvára systém KEGA, čím sa odstraňuje nerovnosť vysokých škôl v tomto systéme, na ktorú akademická obec dlhodobo poukazovala.

K bodu 149:
Podmienky pre vznik povinnosti uhradiť školné z dôvodu prekročenia štandardnej dĺžky štúdia sa zmierňujú obdobným spôsobom, ako je tomu v Českej republike, t.j. v prvom roku štúdia po jej prekročení študent ešte platiť nebude. V tomto prípade nepôjde o výpadok príjmov vysokých škôl v plnom rozsahu, pretože neplatiaci študenti sa ako jeden z viacerých prvkov zohľadňujú pri jednej zo zložiek, ktorá tvorí dotáciu vysokej škole zo štátneho rozpočtu. Cieľom tohto opatrenia je zmiernenie odlivu študentov do Českej republiky, kde takéto voľnejšie podmienky úhrady školného môžu byť jedným z motivujúcich faktorov pre uchádzačov o štúdium.

K bodom 150 a 151:
Vzhľadom na to, že prijatím zákona č. 422/2015 Z. z. sa poplatky za uznávanie dokladov stali správnymi poplatkami podľa sadzobníka správnych poplatkov v zákone č. 145/1995 Z. z., príslušné ustanovenia sa vypúšťajú zo zákona o vysokých školách ako obsolentné.

K bodu 154:
Okruh aktivít študentov je oveľa širší ako len kultúrna a športová činnosť, mnohé študentské aktivity nemajú charakter ani športovej ani kultúrnej činnosti. Navrhovaná zmena umožňuje ministerstvu finančne podporiť väčší rozsah aktivít študentov. Ide najmä o činnosť spolkov a organizácií v ktorých sa združujú aktívni študenti. Špecifická podpora študentských aktivít bude znamenať konkurenčnú výhodu slovenských vysokých škôl. Na základe vytvorenia priaznivých podmienok pre aktívnych študentov budú slovenské školy atraktívnejšie pre uchádzačov o štúdium.

K bodom 156, 162, 165 a 170:
Legislatívno-technická úprava vzhľadom na zrušenie Akreditačnej komisie, ako aj na zmenu akreditačného procesu (rozhodovanie o akreditáciách študijných programov už nebude realizovať ministerstvo) a zriadenie agentúry, pričom tieto upravuje akreditačný zákona. Financovanie Akreditačnej komisie do jej zrušenia (t.j. do 31. 8. 2018) však ministerstvo bude ešte prechodne zabezpečovať (keďže ide o úpravu vo vzťahu k zrušeniu Akreditačnej komisie, ktoré sa realizuje v prechodných ustanoveniach akreditačného zákona, aj dočasné financovanie je upravené systematicky tam).

K bodu 160:
Legislatívno-technická úprava.

K bodu 161:
Legislatívno-technická úprava vzhľadom na vypustenie deviatej časti.

K bodu 171:
Vzhľadom na požiadavku § 8a zákona č. 523/2004 Z. z. ako aj vzhľadom na absenciu všeobecného celorezortného zákona na poskytovanie dotácií sa upravuje postup pri poskytovaní dotácií iných ako takých, ktoré predstavujú štandardný nástroj financovania vysokého školstva.

Obsah a rozsah ustanovení vychádza z predpisov upravujúcich poskytovanie dotácií či už v rezorte školstva, ako aj v iných rezortoch.

Okruh činností, na ktoré možno poskytnúť dotáciu, a okruh osôb, ktorým možno poskytnúť dotáciu vychádza z aktuálnych potrieb rezortu, medzi ktoré patrí okrem iného zabezpečovanie akademickej dátovej infraštruktúry.

K bodom 172 a 174:
Do diskusii o budúcnosti vysokého školstva sa zapája aj Klub dekanov, ktorý sa snažil prichádzať s vlastnými inovatívnymi návrhmi aj s rôznymi kompromisnými návrhmi pri tých témach, na ktoré boli či už v akademickej obci alebo spoločnosti diametrálne odlišné, roztrieštené názory. Z jeho doterajšej činnosti možno vnímať jeho opodstatnenosť. Na to, aby tak mohol činiť čo najúčinnejšie by však bolo dobré, aby sa stal orgánom reprezentácie vysokých škôl.

K bodu 175:
Upravuje sa používanie štátnych symbolov vysokými školami, ktoré bolo doterajším znením zákona o vysokých školách opomenuté a vytváralo komplikácie v praxi. Zákon č. 63/1993 Z. z. medzi oprávnenými orgánmi a organizáciami uvádza len štátne školy, pričom spomedzi vysokých škôl sú štátnymi od roku 2002 len „rezortné“ štátne vysoké školy, t.j. vojenské, policajné a zdravotnícke. Navrhovaná úprava predstavuje lex specialis k § 3 ods. 4 zákona č. 63/1993 Z. z., podľa ktorého „Štátny znak môžu používať aj iné fyzické a právnické osoby s výnimkou označenia ich budov, listín, pečiatok a rovnošiat; to sa nevzťahuje na fyzické a právnické osoby, o ktorých to ustanovuje osobitný predpis.4)“, resp. k § 3 ods. 1 písm. g), podľa ktorého „Štátny znak používajú spôsobom ustanoveným týmto zákonom: ... štátom určené osoby podľa osobitných predpisov,3)“.

Návrhom sa pri používaní štátneho znaku zrovnoprávňujú so štátnymi vysokými školami. Vzhľadom na to, že pôsobnosť súkromných vysokých škôl má v dvoch prípadoch povahu preneseného výkonu štátnej správy (sociálne štipendiá a uznávanie dokladov), na tento účel sa umožňuje používanie štátneho znaku aj im. Rovnako aj akademické tituly sú udeľované v zásade v mene Slovenskej republiky, preto je oprávnené, aby aj na príslušných dokladoch bol uvedený štátny znak aj v prípade súkromných vysokých škôl (ako podtlač aj na pečiatke).

Zároveň sa obdobne ako pri sociálnych štipendiách upravuje získavanie údajov kopírovaním alebo iným spôsobom na účely konania a rozhodovania vysokými školami vo vymedzených prípadoch.

K bodu 176 až 186:
Vzhľadom na požiadavky praxe a s cieľom zjednodušenia procesov sa aktualizujú ustanovenia o Centrálnom registri evidencie publikačnej činnosti a Centrálnom registri evidencie umeleckej činnosti. Zmena sa okrem iného týka zjednotenia termínov uzávierky (na 28. 2.) s cieľom, aby sa pri financovaní zohľadňovali čo najaktuálnejšie dáta vysokých škôl. Okrem toho ide o zmenu terminológie, ďalej o zúženie okruhu tých, ktorí vkladajú údaje o svojich výstupoch k umeleckej činnosti (bude sa vyžadovať pôsobenie v  študijnom odbore prepojenom na umeleckú činnosť). V rámci procesu sa z trojstupňového konania prechádza na dvojstupňové, pričom sa ruší komisia na úrovni ministerstva a proces sa ponecháva na prevádzkovateľa registra, pričom komisia ministerstva sa nahrádza nezávislými hodnotiteľmi.

K bodu 187:
Vzhľadom na vykonané zmeny sa ponechávajú doterajšie názvy vysokých škôl, štandardná dĺžka štúdia existujúcich študijných programov ako aj posudzovanie aktuálneho ročníka výstupov publikačnej/umeleckej činnosti. Zároveň realizácia zmeny súvisiacej so školným sa odkladá až na začiatok nasledujúceho akademického roka, aby nenastali administratívne komplikácie prípadného prepočítavania v počas prebiehajúceho akademického roka.

K bodu 188:
Vzhľadom na zrušenie Akreditačnej komisie, a teda aj zrušenie príslušného splnomocňovacieho ustanovenia sa zrušuje príslušné nariadenie vlády.

K bodu 189:
Aktualizuje sa transpozičná príloha z dôvodu prijatia smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/801 z 11. mája 2016 o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely výskumu, štúdia, odborného vzdelávania, dobrovoľníckej služby, výmenných programov žiakov alebo vzdelávacích projektov a činnosti aupair. Ide o formálne doplnenie prílohy, nakoľko všetky transpozičné povinnosti sú už v súčasnosti upravené v súlade s predmetnou smernicou.

K čl. V:
Upravuje sa definícia univerzitnej nemocnice, ktorá je v doterajšej úprave viazaná na začlenenie vysokej školy medzi univerzitné. Definícia sa modifikuje s ohľadom na povahu činnosti univerzitnej nemocnice – t.j. príprava medikov, a teda na to, aby príslušná vysoká škola uskutočňovala študijné programy v študijných odboroch všeobecné lekárstvo a zubné lekárstvo. Zároveň sa aj v ustanovení o fakultnej nemocnici reflektuje zrušenie začleňovania vysokých škôl.

K čl. VI:
Účinnosť zákona sa navrhuje v zhode s akreditačným zákonom, vzhľadom na to, že ide o vzájomne previazané právne predpisy ako aj zohľadňujúc skutočnosť, že zákony s rozpočtovými dôsledkami majú byť účinné od začiatku nového rozpočtového roka. Zároveň sa vymedzujú ustanovenia týkajúce sa habilitačných konaní a inauguračných konaní, kde je potrebné, aby tieto nadobudli účinnosť až 1. 9. 2018, čo súvisí s prechodnými ustanoveniami akreditačného zákona, kde doterajšia Akreditačná komisia bude (v obmedzenom režime) pôsobiť do 31. 8. 2018, pričom v konaní sa bude postupovať podľa doterajších predpisov, t.j. ministerstvo bude až do zániku Akreditačnej komisie vydávať rozhodnutia o priznaní práva uskutočňovať habilitačné konanie a konanie na vymenúvanie profesorov v študijných odboroch, a teda prechod na novú terminológiu je možný až k 1. 9. 2018. Účinnosť novelizačného bodu k transpozičnej prílohe sa zosúlaďuje s dátumom uplynutia transpozičnej lehoty na prebratie smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/801 z 11. mája 2016 o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely výskumu, štúdia, odborného vzdelávania, dobrovoľníckej služby, výmenných programov žiakov alebo vzdelávacích projektov a činnosti aupair, ktorým je 23. máj 2018.