Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona správny súdny poriadok 

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	520  / 103 	
Počet vyhodnotených pripomienok	520 	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	265  / 56 	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	84  / 19 	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	171  / 28 	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1 .	Úrad pre verejné obstarávanie 	1 (0o,1z) 	 	x 	 	
2 .	Slovenská únia nezávislého súdnictva 	 	 	 	x 	
3 .	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky 	21 (8o,13z) 	 	 	 	
4 .	Slovenská advokátska komora 	18 (17o,1z) 	 	 	 	
5 .	Okresný súd Bratislava I 	 	 	 	x 	
6 .	Okresný súd Bratislava II 	 	 	 	x 	
7 .	Okresný súd Bratislava III 	 	 	 	x 	
8 .	Okresný súd Bratislava IV 	 	 	 	x 	
9 .	Okresný súd Bratislava V 	 	 	 	x 	
10 .	Okresný súd Malacky 	 	 	 	x 	
11 .	Okresný súd Pezinok 	 	 	 	x 	
12 .	Okresný súd Trnava 	 	 	 	x 	
13 .	Okresný súd Dunajská Streda 	 	 	 	x 	
14 .	Okresný súd Galanta 	 	 	 	x 	
15 .	Okresný súd Senica 	 	 	 	x 	
16 .	Okresný súd Piešťany 	 	 	 	x 	
17 .	Okresný súd Skalica 	 	 	 	x 	
18 .	Okresný súd Trenčín 	 	 	 	x 	
19 .	Okresný súd Bánovce nad Bebravou 	 	 	 	x 	
20 .	Okresný súd Partizánske 	 	 	 	x 	
21 .	Okresný súd Nové Mesto nad Váhom 	 	 	 	x 	
22 .	Okresný súd Považská Bystrica 	 	 	 	x 	
23 .	Okresný súd Prievidza 	 	 	 	x 	
24 .	Okresný súd Nitra 	 	 	 	x 	
25 .	Okresný súd Komárno 	 	 	 	x 	
26 .	Okresný súd Levice 	 	 	 	x 	
27 .	Okresný súd Nové Zámky 	 	 	 	x 	
28 .	Okresný súd Topoľčany 	 	 	 	x 	
29 .	Okresný súd Banská Bystrica 	 	 	 	x 	
30 .	Okresný súd Brezno 	 	 	 	x 	
31 .	Okresný súd Lučenec 	 	 	 	x 	
32 .	Okresný súd Rimavská Sobota 	 	 	 	x 	
33 .	Okresný súd Zvolen 	 	 	 	x 	
34 .	Okresný súd Žiar nad Hronom 	 	 	 	x 	
35 .	Okresný súd Revúca 	 	 	 	x 	
36 .	Okresný súd Žilina 	 	 	 	x 	
37 .	Okresný súd Čadca 	 	 	 	x 	
38 .	Okresný súd Liptovský Mikuláš 	 	 	 	x 	
39 .	Okresný súd Martin 	 	 	 	x 	
40 .	Okresný súd Dolný Kubín 	 	 	 	x 	
41 .	Okresný súd Ružomberok 	 	 	 	x 	
42 .	Okresný súd Prešov 	 	 	 	x 	
43 .	Okresný súd Bardejov 	 	 	 	x 	
44 .	Okresný súd Humenné 	 	 	 	x 	
45 .	Okresný súd Poprad 	 	 	 	x 	
46 .	Okresný súd Stará Ľubovňa 	 	 	 	x 	
47 .	Okresný súd Svidník 	 	 	 	x 	
48 .	Okresný súd Vranov nad Topľou 	 	 	 	x 	
49 .	Okresný súd Kežmarok 	 	 	 	x 	
50 .	Okresný súd Michalovce 	 	 	 	x 	
51 .	Okresný súd Rožňava 	 	 	 	x 	
52 .	Okresný súd Spišská Nová Ves 	 	 	 	x 	
53 .	Okresný súd Trebišov 	 	 	 	x 	
54 .	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
55 .	Justičná akadémia  	 	 	 	x 	
56 .	Okresný súd Košice II 	 	 	 	x 	
57 .	Okresný súd Košice-okolie 	 	 	 	x 	
58 .	Zbor väzenskej a justičnej stráže 	 	 	x 	 	
59 .	Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied 	 	 	 	x 	
60 .	Okresný súd Veľký Krtíš 	 	 	 	x 	
61 .	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
62 .	Národná banka Slovenska 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
63 .	Právnická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave 	 	 	 	x 	
64 .	Právnická fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach 	 	 	 	x 	
65 .	Právnická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave 	 	 	 	x 	
66 .	Právnická fakulta Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici 	 	 	 	x 	
67 .	Krajský súd v Žiline 	 	 	 	x 	
68 .	Krajský súd v Nitre 	 	 	 	x 	
69 .	Krajský súd v Košiciach 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
70 .	Krajský súd v Bratislave 	 	 	 	x 	
71 .	Okresný súd Košice I 	 	 	 	x 	
72 .	Notárska komora Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
73 .	Krajský súd v Banskej Bystrici 	 	 	 	x 	
74 .	Krajský súd v Prešove 	 	 	 	x 	
75 .	Súdna rada Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
76 .	Združenie sudcov Slovenska 	 	 	 	x 	
77 .	Národná asociácia sudkýň Slovenska  	 	 	 	x 	
78 .	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
79 .	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR 	8 (8o,0z) 	 	 	 	
80 .	Štatistický úrad Slovenskej republiky 	5 (5o,0z) 	 	 	 	
81 .	Úrad pre reguláciu sieťových odvetví 	 	 	 	x 	
82 .	Špecializovaný trestný súd 	 	 	 	x 	
83 .	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
84 .	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky 	32 (32o,0z) 	 	 	 	
85 .	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky 	29 (28o,1z) 	 	 	 	
86 .	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 	16 (4o,12z) 	 	 	 	
87 .	Krajský súd v Trnave 	 	 	 	x 	
88 .	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky 	10 (10o,0z) 	 	 	 	
89 .	Republiková únia zamestnávateľov 	 	 	 	x 	
90 .	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky 	8 (6o,2z) 	 	 	 	
91 .	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky 	29 (29o,0z) 	 	 	 	
92 .	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
93 .	Slovenská komora exekútorov 	 	 	 	x 	
94 .	Krajský súd v Trenčíne 	 	 	 	x 	
95 .	Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky 	13 (13o,0z) 	 	 	 	
96 .	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky 	 	7 (7o,0z) 	 	 	
97 .	Úrad vlády Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
98 .	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
99 .	Slovenský zväz výrobcov tepla 	 	 	 	x 	
100 .	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky 	49 (48o,1z) 	 	 	 	
101 .	Ministerstvo financií Slovenskej republiky 	19 (14o,5z) 	 	 	 	
102 .	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky 	44 (43o,1z) 	 	 	 	
103 .	Najvyšší súd Slovenskej republiky 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
104 .	Odborový zväz Justície v SR 	 	 	 	x 	
105 .	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
106 .	Národný bezpečnostný úrad 	18 (2o,16z) 	 	 	 	
107 .	Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	40 (40o,0z) 	 	 	 	
108 .	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
109 .	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky  	1 (0o,1z) 	 	 	 	
110 .	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky 	56 (47o,9z) 	 	 	 	
111 .	Okresný súd Námestovo 	 	 	 	x 	
112 .	Verejnosť 	11 (11o,0z) 	 	 	 	
113 .	Sociálna poisťovňa 	12 (11o,1z) 	 	 	 	
114 .	Magistrát hlavného mesta SR 	4 (3o,1z) 	 	 	 	
115 .	Slovenská informačná služba 	8 (2o,6z) 	 	 	 	
116 .	Slovenská obchodná inšpekcia 	10 (10o,0z) 	 	 	 	
117 .	Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
118 .	Poslanec NR SR Miroslav Beblavý 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
119 .	Úrad vysokého komisára OSN pre utečencov, Regionálny zastupiteľský úrad pre strednú Európu 	7 (7o,0z) 	 	 	 	
120 .	Liga za ľudské práva 	27 (3o,24z) 	 	 	 	
121 .	Klub 500 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
122 .	Národná rada občanov so zdravotným postihnutím v SR  	2 (2o,0z) 	 	 	 	
123 .	Združenie miest a obcí Slovenska 	5 (1o,4z) 	 	 	 	
	SPOLU	513 (410o,103z) 	7 (7o,0z) 	7 	80 	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
ÚVO 	§ 441 ods. 2  
V § 441 ods. 2 návrhu zákona žiadam doplniť o písm. c), ktoré znie: 
„c) ak bola podaná proti rozhodnutiu krajského súdu vo veci samej vydanému v konaní o správnej žalobe, ak žalovaným orgánom verejnej správy je Úrad pre verejné obstarávanie, ktorý rozhodol vo veciach týkajúcich sa výkonu dohľadu nad verejným obstarávaním podľa osobitného predpisu x“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu x znie: „x Zákon č. 25/2006 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov“. 

Odôvodnenie: 
Navrhovanou úpravou § 441 ods. 1 sa stanovuje, že kasačná sťažnosť, ako mimoriadny opravný prostriedok, nemá odkladný účinok okrem vecí v taxatívne uvedených v odseku 2. Úrad pre verejné obstarávanie (ďalej len „úrad“) v tejto súvislosti žiada o doplnenie predmetného ustanovenia o ďalší prípad. 
Úrad obdobne ako v prípadoch uvedených v § 441 ods. 2 návrhu zákona, kedy krajský súd vyhovie žalobe a v medziobdobí od právoplatnosti rozhodnutia krajského súdu do rozhodnutia Najvyššieho súdu SR vo veci samej alebo o priznaní odkladného účinku kasačnej sťažnosti, by musel postupovať a rozhodnúť v súlade s názorom krajského súdu v konkrétnej veci, avšak toto rozhodnutie bude následne na základe kasačnej sťažnosti Najvyšším súdom SR zrušené, a tak následne obnovenie stavu pred týmto postupom by bolo buď nemožné alebo len ťažko dosiahnuteľné. 
Uvedené doplnenie ustanovenia o predmetný prípad je nevyhnutné z dôvodu, že v rámci výkonu dohľadu nad verejným obstarávaním sa rozhoduje o nakladaní s finančnými prostriedkami zo zdrojov Európskej únie, čo môže v konečnom dôsledku ovplyvniť ich čerpanie, zároveň môže vyústiť k uplatneniu korekcií pri čerpaní eurofondov a v neposlednom rade negatívne ovplyvniť aj deficit verejných financií v Slovenskej republike. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	1. Všeobecne 
Predloženie návrhu zákona o Správnom súdnom poriadku vítame ako pozitívny krok. Súčasne ale upozorňujeme, že chýba presun určitých kompetencií ako napríklad priestupkové konania a im podobné na okresné súdy, ďalej definitívne vyriešenie prieskumu nariadení samospráv tým spôsobom, že by o nich rozhodovali len správne súdy a tiež presun kompetencie v konaní o náhrade škody spôsobené výkonom orgánov verejnej správy na správne súdy. 
 	O 	ČA 	bez zmeny v SSP, bude upravené v osobitnom predpise. 
Na prenos kompetencii na OS napr. ohľadom priestupkového konania nie je daný relevantný dôvod. Prieskum VZN len zo strany správnych súdov je otázny, pretože správne súdy nie sú orgánmi ochrany ústavnosti ale zákonnosti. Konanie o náhrade škody vrátane škody vzniknutej činnosťou orgánu verejnej správy má sporový charakter a preto by v rámci neho nemali rozhodovať správne súdy. 	
GP SR 	2. K § 3 
V tomto ustanovení sú vymedzené pojmy správneho konania, pričom však „rozhodnutie“ je definované v zákone č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov. Domnievame sa, že nie je potrebné ešte raz definovať tento pojem v Správnom súdnom poriadku. Správny súdny poriadok sa má v prvom rade zamerať na pojmy, ktoré sa používajú v súdnom konaní, alebo ktoré zatiaľ správny poriadok neupravuje, ako napríklad správny nulitný akt - paakt. 
 	O 	N 	definície sú uvedené na účely rozlišovania typu konaní pred správnym súdom. Definície k SSP nemusia kopírovať definície v SP, ide o odlišné typy procesu. 
Potreba zadefinovania pojmov, ktoré sú predmetom prieskumu sa odvíja od skutočnosti, že tieto pojmy sú hraničným kritériom pre rozlišovanie medzi jednotlivými druhmi konaní. Potreba definície iných pojmov nebola naopak zistená a to ani ohľadom pojmu nulitný akt (paakta), pretože SSP (tak ako v súčasnosti OSP) z dôvodu praktičnosti nerozlišuje medzi zrušením nulitného alebo nezákonného rozhodnutia, či opatrenia. 
 	
GP SR 	3. K § 5 ods. 12 
Nie je zrejmé, ako môže právnická osoba alebo fyzická osoba podať žalobu voči orgánu verejnej správy, ktorá má šikanózny charakter alebo sleduje zneužitie práva. 
 	O 	N 	nevidíme dôvod rozlišovať akékoľvek žaloby podané FO a PO. Šikanózny charakter môže smerovať buď voči orgánu verejnej správy (zákon č. 211/2000 Z.z.) alebo voči ostatným účastníkom administratívneho konania (napr. stavebné veci). 	
GP SR 	4. K § 12, 18 a 19 
Okresným súdom zveruje tento zákon konanie vo veci zoznamov voličov a registráciu kandidátnych listín pre voľby do samosprávnych krajov a obcí. Jednoznačne treba povedať, že tu chýba presun kompetencií krajských súdov na okresné súdy dotýkajúci sa priestupkového konania podľa zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, ale aj iných právnych predpisov dotýkajúcich sa pokút a priestupkov. 

Je ťažké sa stotožniť s myšlienkou, že okresnému súdu nie je zverená príslušnosť rozhodovať o žalobách smerujúcich proti uloženiu sankcie v zmysle citovaného zákona, ale na druhej strane je spôsobilý konať vo veciach trestného činu vraždy. Odporúčame zvážiť, či by senát okresného súdu nemohol rozhodovať o týchto žalobách. Presun kompetencie na okresné súdy by znamenal odľahčenie nápadu krajských súdov a na druhej strane by bola realizovaná zásada hospodárnosti konania, pretože priestupca by nemusel podávať žalobu na krajský súd a tam prípadne cestovať, ale podával by žalobu na príslušný okresný súd, čo by v každom prípade znamenalo nezaťaženie zbytočnými nákladmi účastníkov konania. 

Presunom kompetencií z vyšších súdov na nižšie je možné zabezpečiť odľahčenie zaťaženia Najvyššieho súdu Slovenskej republiky, ktorý by sa skutočne mohol venovať len otázkam zjednocovania a zákonnosti rozhodovania nižších súdov. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Okresný súd má vykonávať pôsobnosť správnemu súdu len v marginálnej oblasti. Jej rozsah bol zúžený len na vybrané volebné veci, v rámci ktorých je hlavnou prednosťou okresného súdu jeho blízkosť žalobcovi a orgánu verejnej správy. Okresné súdy sú v súčasnosti najzaťaženejším článkom sústavy všeobecného súdnictva a prenos rozhodovania priestupkových vecí na tieto súdy by ich ešte viac zaťažil. Zároveň správne súdnictvo by mali vykonávať v zásade krajské súdy. Prenos len časti agendy týkajúcej sa administratívneho trestania z ich vecnej pôsobnosti by bol preto nesystematický. Myšlienka prenosu na okresné súdy nezískala žiadnu podporu. 
GP SR sa dňa 30.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
GP SR 	5. K § 26 ods. 2 
Navrhovanú úpravu správnej úvahy, ako aj identifikáciu súdov plnej jurisdikcie považujeme za pomerne kusú, a preto navrhujeme tieto pojmy obšírnejšie vysvetliť v dôvodovej správe. 
 	O 	N 	právna úprava je oveľa obšírnejšia ako v súčasnosti. Navrhovaná právna úprava aj dôvodová správa k nej sa javí ako dostatočná. 	
GP SR 	6. K § 28 
Proti jednoinštančnosti správneho súdnictva namietali ústredné orgány štátnej správy, ako napr. Protimonopolný úrad Slovenskej republiky ako aj ďalšie, až sa im nakoniec v roku 2009 podarilo presadiť novelu § 250j a 250ja Občianskeho súdneho poriadku. Predpokladáme, že ústredné orgány štátnej správy nebudú súhlasiť s takýmto postupom. 

Dôsledkom jednoinštančného konania môže byť aj to, že nebude upravený spôsob na zjednocovanie judikatúry. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Jednoinštančnosť vyplýva už z legislatívneho zámeru. Proti každému rozhodnutiu vo veci samej však bude prípustná kasačná sťažnosť, ktorá je pre účely správneho súdnictva vhodnejším opravným prostriedkom ako odvolanie a súčasne v plnom rozsahu zabezpečí aj zjednocovanie judikatúry. 
Naopak všetky orgány súhlasili s týmto postupom. 

GP SR sa dňa 30.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 	
GP SR 	7. K § 31 ods. 4 
Ako problematická sa javí možnosť, že by sa niektorí alebo všetci účastníci konania pred orgánom verejnej správy mohli vzdať svojej účasti v súdnom konaní. V takomto prípade však môže dôjsť k nevykonateľnosti súdnych rozhodnutí, pretože tieto by zaväzovali len tých účastníkov súdneho konania, ktorí by sa ho zúčastnili. Tým účastníkom správneho konania, ktorí by sa vzdali svojej účasti v súdnom konaní, by súd nedoručoval rozhodnutie, a teda by nebolo voči ním záväzné a nemalo by žiadne účinky. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	8. K § 41 
Pojem „zainteresovaná verejnosť“ sa objavuje v článku II ods. 5 a v článku VI ods. 2 Aarhuského dohovoru, pričom nie je táto definícia prebratá žiadnym právnym predpisom Slovenskej republiky, a teda by bolo vhodné, aby bol tento pojem definovaný aj v zákone. 
 	O 	N 	v SSP nie je dôvod na defíniciu ZV. Pri zainteresovanej verejnosti sa jedná o terminologický problém spojený okrem iného aj s prekladom tohto pojmu, ktorý je možný aj v tvare „dotknutá verejnosť“. Účelom znenia § 41 ods. 1 je práve stanoviť, že príslušné procesné oprávnenia sa vzťahujú na zainteresovanú, resp. dotknutú verejnosť, ak jej osobitný predpis stanovuje právo účasti v správnom konaní vo veciach životného prostredia. Zavedenie legálnej definície do zákona nie je možné aj s ohľadom na to, že definícia zainteresovanej verejnosti v Aarhuskom dohovore nie je totožná s vymedzení dotknutej verejnosti v Smernici Rady (85/337/EHS), resp. Smernici Európskeho parlamentu a Rady č. 2011/92/EÚ. 
 	
GP SR 	9. K § 49 ods. 1 
Znenie odseku 1 navrhujeme upraviť tak, aby bolo jednoznačne zrejmé, že odborová organizácia môže zastupovať žalobcu v pracovných a sociálnych veciach. Nepovažujeme za vhodné, aby odborová organizácia zastupovala žalobcu napr. v daňových veciach, stavebných veciach a pod. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	10. K § 53 ods. 2 
Uvedené ustanovenie umožňuje súdu, aby uložil účastníkovi konania preklad písomného podania do štátneho jazyka. 

Z návrhu zákona nie je jednoznačne zrejmé, ako bude postupovať správny súd, ak účastník konania preklad podania nezabezpečil. V tejto súvislosti je potrebné zohľadniť aj to, že podľa článku 34 ods. 2 písm. b) Ústavy Slovenskej republiky občanom patriacim sa k národnostným menšinám a etnickým skupinám zaručuje právo používať ich jazyk v úradnom styku za podmienok ustanovených zákonom. Rovnako je potrebné zohľadniť tiež článok 47 ods. 3 a 4 Ústavy Slovenskej republiky. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	11. K § 72 
Znenie § 72 navrhujeme vypustiť. 

Procesný predpis ukladá orgánom verejnej správy, aby si na doručovanie písomností zriadili elektronickú schránku, alebo aby boli pripojené na verejnú dátovú sieť. Domnievame sa, že uloženie takejto povinnosti orgánom verejnej správy ide nad rámec predmetu tohto návrhu zákona. Upozorňujeme, že túto problematiku upravuje zákon č. 305/2013 Z. z. o elektronickej podobe výkonu pôsobnosti orgánov verejnej moci a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o e-Governmente) v znení zákona č. 214/2014 Z. z. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	ustanovenie bolo vypustené 	
GP SR 	12. K § 85 ods. 4 
Uvedené ustanovenie nerieši problém, ak bude treba prikázať vec okresnému súdu, ktorý nemá spoločný krajský súd s okresným súdom, ktorý by mu vec mal postúpiť. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Vzhľadom na rozsah vecnej príslušnosti okresných súdov v správnom súdnictve v zásade situácia týkajúca sa prikázania veci okresnému súdu nachádzajúcemu sa v obvode iného krajského súdu, než mal okresný súd, ktorý mal vo veci pôvodne konať, nemôže nastať. 
GP SR sa dňa 30.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 	
GP SR 	13. K § 102 
Otázku vedenia a žurnalizovania administratívneho spisu riešia spisové predpisy a registratúrne poriadky jednotlivých orgánov verejnej správy a takýto postup im nemôže predpisovať procesný poriadok na konanie pred správnym súdom. Je diskutabilné, či za neporiadne vedený spis je možné orgánu verejnej správy udeliť pokutu, aj keď by administratívny spis bol usporiadaný v rozpore s registratúrnym poriadkom orgánu verejnej správy. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	14. K § 105 a 106 
Jedným z rozhodujúcich momentov, ktorý viedol k rekodifikácii procesného práva na Slovensku, je zefektívnenie súdneho konania. K tomuto podľa nášho názoru nedôjde, ak tento zákon neustanoví, dokedy súd a sudca musí vykonať jednotlivé úkony a rozhodnúť, ako napr. zaslanie žaloby na vyjadrenie, vytýčenie pojednávania, predvolanie svedkov, zabezpečenie dôkazov a vydanie samotného rozhodnutia. 

Prieskum prieťahov v konaní súdmi, ktorý robí Ústavný súd Slovenskej republiky už niekoľko rokov, a tak isto aj rozhodovacia činnosť Európskeho súdu pre ľudské práva jednoznačne ukazuje, že jeden z najväčších problémov justície je rýchlosť konania. Je neprípustné, aby v jednoduchých veciach, napríklad o dopravnom priestupku rozhodovali správne súdy takmer dva roky. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Žiadne urýchlenie a vo vzťahu k žiadnemu konaniu (vrátane súdneho) sa nedosiahne len samotným stanovením lehôt pre vykonanie nejakého úkonu, resp. vydanie rozhodnutia vo veci. Nie je to otázka lehôt, ale personálneho obsadenia na správnych súdoch. 

GP SR sa dňa 30.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. 

Rozpor odstránený 	
GP SR 	15. K § 116 
Za veľký pokrok je potrebné považovať tú skutočnosť, že na pojednávaní sa bude vyhotovovať záznam, pričom však v novele Občianskeho súdneho poriadku, ktorú prerokovala vláda dňa 17. septembra 2014, sa nepočíta s tým, že by sa pojednávanie nemohlo zaznamenávať na nosiči dát. Ak by však taká možnosť v budúcnosti mala byť, navrhujeme, aby prítomní účastníci diktovali svoj prednes do zápisnice priamo a nie transformovane cez sudcu. Dochádza tu k zbytočnému zdržaniu a skresleniu vyjadrení prítomných. Sudcovi by mala byť zachovaná len možnosť zasiahnuť do výpovede, ak budú vypovedať nezrozumiteľne alebo sa odchýlia od prejednávanej veci. 
 	O 	ČA 	zosúladené s CSP 	
GP SR 	16. K § 142 a 148 
Nepovažujeme za vhodné riešiť právoplatnosť rozsudku a uznesenia samostatnými ustanoveniami, ale navrhujeme upraviť právoplatnosť všeobecne pre všetky formy rozhodovania v správnom súdnictve. 
 	O 	N 	navrhovaná právna úprava je prehľadnejšia. Je potrebné rozlišovať, najmä vo vzťahu ku konaniu o sťažnosti. Je to zosúladené s CSP. 	
GP SR 	17. K § 178 ods. 2 
Uvedené ustanovenie ukladá prokurátorovi povinnosť podať žalobu do dvoch mesiacov od právoplatnosti rozhodnutia orgánu verejnej správy o nevyhovení protestu prokurátora. V praxi toto ustanovenie spôsobuje problém, pretože prokurátor musí komplikovane u orgánov verejnej správy zisťovať, kedy rozhodnutie o nevyhovení protestu nadobudlo právoplatnosť a musí sa spoľahnúť na správnosť oznámeného údaju. Orgány verejnej správy buď odpovedajú oneskorene alebo po uplynutí dvojmesačnej lehoty, čím dochádza k jej márnemu uplynutiu. Ako praktickejšie sa javí zmeniť ustanovenie tak, že prokurátor musí podať do dvoch mesiacov od doručenia rozhodnutia orgánu verejnej správy o nevyhovení protestu prokurátora, prípadne do dvoch mesiacov od doručenia oznámenia orgánu verejnej správy o nadobudnutí právoplatnosti rozhodnutia orgánu verejnej správy o nevyhovení protestu prokurátora. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Určenie lehoty pre podanie žaloby nemožno odvíjať od doručenia rozhodnutia o nevyhovení protestu, pretože najmä pri väčšom počte účastníkov konania môže lehota na podanie žaloby uplynúť prokurátorovi skôr, ako sa orgánu verejnej správy podarilo vykonať doručenie všetkým ostatným účastníkom konania, ktorý by voči rozhodnutiu mohli podať odvolanie. Zároveň nie je ani vhodné odvíjať lehotu pre podanie žaloby od doručenia oznámenia o právoplatnosti rozhodnutia o nevyhovení protestu, pretože zákon č. 153/2001 Z.z. o prokuratúre nestanovuje v § 26 a § 27 povinnosť orgánu verejnej správy oznamovať osobitne a doporučene prokurátorovi, kedy rozhodnutie o nevyhovení protestu nadobudlo právoplatnosť. 
GP SR sa dňa 30.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
GP SR 	18. K § 182 
Ustanovenia návrhu zákona neriešia prípady, ak niekomu vznikne ujma alebo škoda, ak súd prizná správnej žalobe odkladný účinok. 
 	O 	N 	Nestanovuje sa ekvivalent súčasného § 77 ods. 3 OSP, pretože po zvážení všetkých „za“ a „proti“ sa došlo k záveru, že stanovenie takejto zodpovednosti za škodu by mohlo mať negatívny vplyv ohľadom prístupu k správnemu súdu.  	
GP SR 	19. K § 316 a 360 
Upozorňujeme na možný nesúlad s článkom 68 Ústavy Slovenskej republiky. 

Pre informáciu uvádzame, že Ústavný súd Českej republiky v minulosti akademicky rozhodol o všeobecne záväznom nariadení, ktoré počas súdneho konania pred ústavným súdom obec zmenila. To znamená, že ústavný súd všeobecne záväzné nariadenie nezrušil, ale jasne vyjadril svoj názor na jeho súlad alebo nesúlad s Ústavou Českej republiky. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Účelom je zabezpečiť, aby obecné zastupiteľstvo nemohlo svojim postupom zmariť ochranu poskytovanú správnym súdom napr. takým postupom, že ešte pred rozhodnutím správneho súdu by žalované uznesenie alebo VZN zrušilo a nahradilo uznesením alebo VZN s rovnakým obsahom. Navrhované znenie neobmedzuje oprávnenie obce ale stanovuje zákonný rámec pre jeho uplatnenie. Toto ustanovenie vyplynulo z požiadavky praxe GP. 

GP SR sa dňa 30.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
GP SR 	20. K § 348 
Navrhujeme na konci pripojiť tieto slová: „alebo nebolo o proteste rozhodnuté v zákonnej lehote“. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Ide o pokus opätovne zaviesť fikciu rozhodnutia o proteste, ktorá už raz bola v zákone č. 153/2001 Z.z. o prokuratúre obsiahnutá, ktorej uplatňovanie sa však v praxi neosvedčilo. 

GP SR sa dňa 30.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. 

Rozpor odstránený. 
 	
GP SR 	21. K § 487 
V prípade, ak dôjde k schváleniu Správneho súdneho poriadku, keďže ide o úplne nový procesný predpis, nie je vhodné vzhľadom na súdne konania, aby nadobudol účinnosť napríklad v strede kalendárneho roka. Preto navrhujeme, aby nadobudol účinnosť 1. januára 2016 alebo 2017. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	ČA 	z hľadiska právnej stránky je to úplne irelevantné, avšak legisvakačná doba bude aspoň 1 rok a bude závisieť od reálneho schválenia kódexov NR SR. 

rozpor odstránený 	
SAK 	K § 13 ods. 3  
Navrhujeme zvážiť, či by nebolo vhodné spresnenie slovným vymenovaním alebo odkazom na ustanovenie § 22 ods.2 písm. a/,,b/,c/,e/ ...... návrhu SSP. 	O 	ČA 	ustanovenie bolo preformulované 	
SAK 	K § 17 ods.2 druhá veta  
Považujeme za vhodné spresniť terminológiu „nižší“, „vyšší“ správny súd 	O 	N 	predkladateľ to považuje za dostatočne zrejmé 	
SAK 	K § 19 
V kontexte novej úpravy Správneho súdneho poriadku je vhodné zadefinovať Najvyšší súd ako Najvyšší správny súd. 	O 	N 	predkladateľ považuje definíciu za dostatočnú. 	
SAK 	K § 27 
Z predloženého textu nie je zrejmé, ako a na základe čoho sa posúdi šikanózny charakter žaloby a kde je stanovená hranica posúdenia zneužitia práva. Chýba definícia týchto pojmov alebo minimálne odkaz na ich definície. 	O 	ČA 	Predkladateľ uvedie v dôvodovej správe. 	
SAK 	K § 30 ods. 4 
Z textu nie je zrejmé, či slovným spojením „osobám zúčastneným“ sa myslia aj vedľajší účastníci. 	O 	N 	Vedľajší účastníci už nie sú, v SSP sú nahradení osobou zúčastnenou na konaní - § 40. 	
SAK 	K § 31 ods. 1 
Navrhujeme doplniť dikciu upravujúcu, že účastníci konania majú rovnaké postavenie a tiež upraviť, že konajúci správny súd je povinný im poskytnúť rovnaké možnosti k uplatneniu ich práv a právom chránených záujmov a poučiť ich o ich procesných právach a povinnostiach v rozsahu potrebnom pre toto konanie. 
Prípadne úpravu navrhujeme doplniť do § 5 resp. do základných zásad konania alebo aspoň do dôvodovej správy. 	O 	N 	To upravuje § 52 	
SAK 	K § 39 ods. 2 
Navrhujeme doplniť za slová „štatutárny orgán“ slovo „prokurista“. Na konci vety navrhujeme upraviť dikciu nasledovne .....“podľa osobitného zákona splnomocnený alebo poverený“ namiesto spojenia „oprávnený podľa osobitného predpisu“.  	O 	N 	zosúladené s CSP 	
SAK 	K § 40 ods. 1 a 2 
Uvedené ustanovenia sú protichodné. Odsek 1 poukazuje na zúčastnenú osobu, ktorá bola zúčastnenou osobou podľa Správneho poriadku. Odsek 2 je založený na tom, že ako zúčastnená osoba sa do konania v rámci správneho súdnictva priberá osoba, ktorá môže byť nejakým spôsobom dotknutá na svojich právach a povinnostiach. Takáto osoba by však v správnom konaní nebola zúčastnenou osobou, ale účastníkom. V súlade s týmto by potom aj v správnom súdnictve mala mať postavenie účastníka konania. 	O 	ČA 	Ustanovenie bolo prepracované – ide o dva druhy osôb zúčastnených na konaní. 	
SAK 	K § 63 ods. 2 
Navzájom sa uvedené znenie vylučuje. Priznaním práva podávať opravné prostriedky by osoba zúčastnená na konaní mala v správnom súdnom konaní viac procesných práv ako v správnom konaní vo veci samej a dostáva sa na úroveň samotného účastníka konania. 	O 	ČA 	ustanovenie bolo prepracované 	
SAK 	K § 69  
V súčasnom správnom poriadku máme 1 ročnú objektívnu lehotu, ktorá tu ale absentuje. Nebolo by vhodné tak ako je to teraz mať obdobné ustanovenie, že cit.: „Zmeškanie lehoty nemožno odpustiť ak od dňa, keď sa mal úkon urobiť, uplynul jeden rok.“. Správny poriadok pozná jednoročnú lehotu. 	O 	N 	Zosúladené s CSP  	
SAK 	K § 74  
Navrhujeme rozšíriť doručovanie vyhláškou aj vtedy ak by bolo doručovanie zdĺhavé, komplikované, nákladné aj z administratívneho pohľadu, počtu účastníkov alebo ich nemožnosti konať.  	O 	N 	Zosúladené s CSP  	
SAK 	K § 82 ods. 1 
V poznámke pod čiarou k odkazu číslo 17 chýba Obchodný zákonník (§ 17 Obchodné tajomstvo). Otázkou je, či zámerne nie je uvedený kvôli nasledovnému - Pri každej žiadosti o sprístupnenie prípadne o zverejnenie je povinnosťou správneho orgánu alebo povinnej osoby skúmať, či informácia naozaj spĺňa všetkých päť znakov obchodného tajomstva. Nestačí len odkázať na skutočnosť, že podnikateľský subjekt informácie označil za obchodné tajomstvo. Ak teda podnikateľ tvrdí, že celý dokument je obchodným tajomstvom, povinná osoba musí zistiť, či naozaj všetky informácie nachádzajúce sa v dokumente spĺňajú znaky obchodného tajomstva a či v dokumente nie sú aj informácie, ktoré nie sú obchodným tajomstvom. 
Tento záver podporuje aj Rozsudok Najvyššieho súdu SR sp. zn. 6 Sž 73/01, kde súd k otázke označovania informácie za obchodné tajomstvo konštatuje: „Samotná skutočnosť, že podnikateľ označil určitú informáciu za obchodné tajomstvo neznamená, že ním aj objektívne je, ak zároveň nespĺňa všetky kvalifikačné znaky pojmu obchodné tajomstvo uvedené v § 17 Obchodného zákonníka. V rámci vykonávania dokazovania je v právomoci správneho orgánu posúdiť, či tieto kvalifikačné znaky boli zo strany uvedeného podnikateľa splnené.“ V citovanom rozhodnutí súd takisto konštatuje povinnosť povinnej osoby náležitým, pochybnosti nevzbudzujúcim spôsobom odôvodniť rozhodnutie o odmietnutí poskytnutia informácie z dôvodu ochrany obchodného tajomstva, pretože v opačnom prípade by sa správny orgán ocitol v pozícií „pasívneho tlmočníka odmietavého stanoviska podnikateľa bez akejkoľvek možnosti jeho tvrdenie o existencii obchodného tajomstva zákonom prípustným spôsobom overiť“. 
 	O 	A 	 	
SAK 	K § 100 ods. 1 písm. d) 
Navrhujeme vypustiť slovo „medzitým“, ktoré evokuje ešte nejaký dodatočný časový priestor od ..... do ..........., resp. nahradiť ho napr. slovným spojením „v tom čase“. 	O 	N 	to je aj teraz v § 250i ods. 4 OSP – nerobí to problémy 	
SAK 	K § 107 ods. 1 psím. a) 
Navrhujeme dikciu ustanovenia písmena a) v § 107 preformulovať nasledovne: „ak o to požiada aspoň jeden z účastníkov“. 	O 	A 	 	
SAK 	K § 114  
S ohlásením termínu vyhlásenia rozsudku na webovej stránke s odkazom na § 135 ods. 5 je možné súhlasiť len za podmienky ak budú na to účastníci upozornení emailom, ak sa emailová adresa nachádza v súdnom spise.  	O 	N 	To sa predpokladá a robí sa to aj teraz v zmysle § 156 ods. 3 OSP 	
SAK 	K § 119 ods. 3, za čiarkou 
Dôvodová správa by mala obsahovať odôvodnenie fakultatívneho postupu súdu.  	O 	ČA 	odsek 3 bol vypustený 	
SAK 	K § 129 
Dikcia by mala obsahovať viazanosť Správneho súdu taktiež rozhodnutiami Súdneho dvora EÚ v Luxemburgu v tých konkrétnych prípadoch, v ktorých viazaný má byť. 	O 	N 	Predkladateľ uvedené vysvetlil v dôvodovej správe. 	
SAK 	K § 173  
V ustanovení navrhujeme vypustiť slová „a advokát preukáže, že sa na tom s účastníkom dohodli“. Úpravou prekladanou navrhovateľom sa výrazne a negatívnym spôsobom zasahuje do vzťahu medzi advokátom a klientom, nakoľko núti advokáta porušiť povinnosť mlčanlivosti ustanovenú Zákonom o advokácii, týkajúcu sa obsahu dohody medzi advokátom a klientom. Advokát takto bude musieť súdu preukazovať obsah svojej dohody s klientom ohľadom prijatia náhrady trov konania, čo je skutočne internou záležitosťou advokáta a klienta. Navyše, advokátovi sa označeným ustanovením SSP čiastočne odníma možnosť dostať sa k trovám právneho zastúpenia, predstavujúcim jeho dohodnutú odmenu s klientom. Vytvára sa tak predpolie pre narušenie dôvery medzi advokátom a klientom . 	Z 	A 	 	
NBS 	 
V predloženom návrhu sa viackrát text zákona odvoláva na osobitné predpisy. V niekoľkých prípadoch je uvedená poznámka pod čiarou s príkladom týchto osobitných právnych predpisov, avšak nie dôsledne. Považujeme preto za potrebné doplniť poznámky pod čiarou, v ktorých by podľa nášho názoru mali byť osobitné predpisy, na ktoré sa konkrétne ustanovenia odvolávajú, aspoň príkladmo uvedené. Ide o nasledujúce navrhované ustanovenia: 
§ 4 písm. c) a písm. d); § 5 ods. 11; § 7 písm. a) a písm. j); § 24; § 39 ods. 1 a ods. 1, 2 a 3; § 70 ods. 1; § 82 ods. 1; § 88 ods. 3; § 99 písm. h); § 101 ods. 5; § 109 ods. 6; § 124; § 139 ods. 2; § 148 ods. 4; § 176 ods. 3; § 178 ods. 1; § 190; § 195 ods. 2; § 206 ods. 2; § 221; § 227 ods. 2 písm. a); § 240 ods. 3; § 242 ods. 2; § 311 ods. 2; § 323 ods. 2; 
§ 415 ods. 1 písm. c) a d), ods. 3; § 486. 

 	O 	ČA 	Predkladateľ v niektorých prípadoch nepovažoval za dôvodné uvádzať konkrétny osobitný predpis. V niektorých prípadoch odkaz doplnil. 	
KS KE 	Návrh zákona správny súdny poriadok 
KRAJSKÝ SÚD V KOŠICIACH 
? Štúrova č. 29, 041 51 Košice: ? 055/72 69 211, Fax: 055/72 69 220 
e-mail:_sekretariat_ks_ke@justice.sk 

1SprV/744/214 Košice 29.09.2014 

Ministerstvo spravodlivosti 
Slovenskej republiky 
Župné námestie 13 
813 11 Bratislava 

K číslu: 07824/2014-51 

Vec 
Pripomienky k návrhu zákona Správny súdny poriadok 

Po oboznámení sa s návrhom zákona Správny súdny poriadok predkladáme tieto pripomienky 

§ 7 písm.b/ 

Navrhovaný text by vylúčil zo súdneho prieskumu všeobecne záväzne/normatívne /akty, ktorými súd aj všeobecne záväzné nariadenia obcí ,miest, MČ a VUC, ktorých súdny prieskum je upravený v tretej časti štvrtej hlavy, 5 diel. Bolo by vhodné upraviť text : „ s výnimkou všeobecne záväzných nariadení obce...“ 

§ 197 ods.l/ 

V tomto ustanovení sú konania vo veciach sociálnych vymedzené výpočtom orgánov verejnej správy o nich rozhodujúcich. Sociálne veci by bolo vhodnejšie vymedziť vecne, pretože možné kompetenčné zmeny orgánov verejnej správy by si vždy vyžadovali aj novelizáciu SSP. 

§ 201 
Uplatnenie práva žalobcu – fyzickej osoby rozšíriť rozsah správnej žaloby a zmeniť albo doplniť jej dôvody by malo byť časovo ohraničené / napr. prvým pojednávaním alebo do rozhodnutia správneho súdu/. 

§ 240 ods.1 

V ustanovení ako povinný prostriedok nápravy proti nečinnosti orgánu verejnej správy je uvedená sťažnosť podľa zák.č.9/10 Z.z. o sťažnostiach a podnet prokuratúre podľa zákona o prokuratúre. Podľa judikatúry ÚS SR je možné za účinný prostriedok nápravy v tomto konaní považovať iba sťažnosť. 
Medzi prostriedky nápravy je potrebné zaradiť aj prostriedky obsiahnuté v procesných predpisoch, podľa ktorých žalovaný orgán verejnej správy koná alebo mal by konať a ktorých účelom je odstrániť nečinnosť orgánu verejnej správy pred tým, než účastník konania využije možnosť súdnej ochrany / opatrenia proti nečinnosti - § 50 správneho poriadku, § 66 daňového poriadku/. 

§ 246 ods.l ,druhá veta ,§ 247 ods.1 

V týchto ustanoveniach je zakotvená povinnosť správneho súdu ďalej sledovať, či orgán verejnej správy ďalej sledovať, či orgán verejnej správy rešpektoval uloženú povinnosť začať správne konanie alebo vykonať úkon a v prípade nerešpektovania uloženej povinnosti a ďalšej nečinnosti uložiť orgánu verejnej správy aj bez návrhu uložiť orgánu verejnej správy pokutu. 
Úlohou súdu v správnom súdnictve, aj v konaní o žalobe proti nečinnosti orgánu verejnej správy, rozhodnúť súdny spor. Pre účastníkov súdneho konania je súdne rozhodnutie záväzné. Sporným ustanovením je správny súd prakticky sleduje výkon svojho rozhodnutia. malo by byť vecou žalobcu aby v prípade nerešpektovania súdneho rozhodnutia inicioval konanie o uložení pokuty. Navrhované znenie stavia súd do polohy dozorujúceho, resp. dohliadacieho orgánu. 

§ 258 ods.1, druhá veta, ods.3 

Rovnaká pripomienka ako vo vzťahu ku konaniu proti nečinnosti orgánu verejnej správy. 

§ 319 ods.2, veta druhá 

V procesnom súdnom poriadku nie je potrebné riešiť otázku dopadu uznesenia súdu o určení, že mandát poslanca trvá alebo zanikol na právne účinky uznesenia alebo všeobecne záväzného nariadenia obce, mesta, MČ alebo samosprávneho kraja, na prijatí ktorých sa podieľal poslanec v čase, v ktorom mu nebolo umožnené vykonávať jeho mandát alebo v čase, kedy vykonával mandát, ktorý mu podľa rozhodnutia súdu mal zaniknúť. Táto úprava by mala zostať v osobitných zákonoch/ zákon o obecnom zriadení, zákon o samosprávnych krajoch/ upravujúcich otázky mandátu poslanca a normotvorbu územnej samosprávy. 

§ 331 ods.2, § 332 ods.2 

Rovnaká pripomienka ako pri konaní o preskúmanie zániku mandátu poslanca aj vo vzťahu ku konaniu o preskúmanie zániku funkcie starostu, primátora a predsedu samosprávneho kraja. 

 	Z 	ČA 	1. k § 7 písm. b) - N 
Je to vyriešené dodatkom, ak zákon neustanovuje inak v § 7 písm. b). Daný dodatok sa javí ako vhodnejší oproti konkrétnemu dodatku „s výnimkou všeobecne záväzných nariadení“ a to najmä z dôvodu prípadného prieskumu vyhlášok ministerstiev týkajúcich sa neurčitého počtu osôb na určitom konkrétne vymedzenom území. 

2. k § 197 ods. 1 - ČA 
Vzhľadom na dynamiku legislatívneho procesu a zmeny v sociálnych zákonoch sa ako stabilnejšie vymedzenie javí vymedzenie podľa orgánov verejnej správy než podľa oblastí a typov rozhodnutí. Ustanovenie bolo doplnené a spresnené. 

3. k § 201 – A Znenie ustanovenia by sa doplnilo dodatkom "až do rozhodnutia správneho súdu". 

4. k § 240 ods. 1 / N- Podľa judikatúry ÚS SR (napr. uznesenia sp.zn. IV.ÚS 144/2011 z 15.4.2011 a IV.ÚS 276/2011 z 7.7.2011) je za relevantný prostriedok nápravy považovaný podnet na prokuratúru. Táto judikatúra vrátane jej rozpornosti sú však výsledkom terajšej nejasnej právnej úpravy. Presné vymedzenie prostriedkov nápravy preto prinesie jednoznačnosť do skúmania podmienok pre podanie žaloby. 

5. k § 246 ods. 1 druhá veta, § 247 ods. 1- N- Zmyslom správneho súdnictva je poskytnúť efektívnu ochranu právam fyzických a právnických osôb. O takúto ochranu nepôjde, ak žalobca po úspechu vo veci a napriek tomu pretrvávajúcej nečinnosti orgánu verejnej správy bude musieť opätovne žalovať a čakať na nové rozhodnutie správneho súdu. 

6. k § 258 ods. 1 druhá veta, ods. 3- N 
Zmyslom správneho súdnictva je poskytnúť efektívnu ochranu právam fyzických a právnických osôb. O takúto ochranu nepôjde, ak žalobca po úspechu vo veci a napriek tomu pretrvávajúcej nečinnosti orgánu verejnej správy bude musieť opätovne žalovať a čakať na nové rozhodnutie správneho súdu. 

7. k § 319 ods. 2, druhá veta - N 
Detto ako pri bode 5. 

8. k § 331 ods. 2, § 332 ods. 2 - N 
Znenie § 319 ods. 2 je osobitným ustanovením upravujúcim účinky rozhodnutia správneho súdu o určení trvania mandátu poslanca zastupiteľstva. Z tohto dôvodu preto zákon môže riešiť aj takúto otázku a to najmä z nutnosti zabezpečiť ochranu dobromyseľne nadobudnutým právam. 
 	
OAP SVL ÚV SR 	K § 43 
1. V poznámke pod čiarou k odkazu 5 je potrebné za názvom Aarhuského dohovoru uviesť číslo jeho oznámenia v Zbierke zákonov SR, a to nasledovne: „(oznámenie č. 43/2006 Z. z.)“. 

2. V poznámke pod čiarou k odkazu 6 je potrebné uviesť správny názov nariadenia (ES) č. 1/2003 tak, že sa z jeho citácie v poznámke pod čiarou vypustia slová „o založení Európskeho spoločenstva“. Publikačný zdroj tohto nariadenia je potrebné v súlade s bodom 11 prílohy č. 3 k Legislatívnym pravidlám vlády SR uviesť takto: „(Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, kap. 8/zv. 2)“. Za publikačným zdrojom nariadenia je zároveň potrebné uviesť dodatok „v platnom znení“, keďže toto nariadenie už bolo novelizované. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K § 100 
V zmysle ustanovenia § 13 odsek 6 zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov odporúčame v § 100 ods. 1 písm. c) návrhu zákona slová „zástupcovi Slovenskej republiky pred súdmi Európskej únie“ nahradiť slovami „Ministerstvu spravodlivosti Slovenskej republiky.“ V tomto ustanovení návrhu tiež odporúčame vypustiť slová „v tom prípade“ ako nadbytočné. 

 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K § 104 
V poznámke pod čiarou k odkazu 22 žiadame citáciu článkov Zmluvy o založení ES nahradiť nasledovnou citáciou: „Čl. 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.“ 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K § 426 
V poznámke pod čiarou k odkazu 76 je potrebné uviesť skrátenú citáciu nariadenia EÚ, keďže jeho úplná citácia je už uvedená v poznámke pod čiarou k odkazu 6. Jeho skrátenú citáciu žiadame uviesť v súlade s bodom 5 prílohy č. 3 k Legislatívnym pravidlám vlády SR takto: „Nariadenie (ES) č. 1/2003 v platnom znení.“ 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K § 429 až 431 
V poznámkach pod čiarou k odkazom 77 až 80 žiadame skrátenú citáciu nariadenia EÚ uviesť v súlade s bodom 5 prílohy č. 3 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. Preto v týchto poznámkach pod čiarou žiadame slová „Nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (Ú. v. EÚ L 001, 4.1.2003)“ nahradiť slovami „nariadenia (ES) č. 1/2003 v platnom znení“. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K § 430 
Navrhované ustanovenie § 430 považujeme vo vzťahu k navrhovateľovi, ktorým je Európska komisia, za duplicitné s ustanovením čl. 21 ods. 3 tretej vety nariadenia (ES) č. 1/2003 v platnom znení. Navyše na možnosť správneho súdu požiadať Európsku komisiu o predmetné písomné vysvetlenie odkazuje aj navrhovaný § 431 ods. 1. Preto pokiaľ sa má § 430 vzťahovať len na postup správneho súdu voči Európskej komisii podľa čl. 21 ods. 3 tretej vety nariadenia (ES) č. 1/2003 v platnom znení, žiadame ho z návrhu zákona vypustiť z dôvodu duplicity právnej úpravy. Ak je však účelom § 430 upraviť možnosť rovnakého postupu správneho súdu aj voči navrhovateľovi, ktorým je Protimonopolný úrad SR, odporúčame uvedený postup upraviť osobitne vo vzťahu k tomuto navrhovateľovi a s prihliadnutím na právnu úpravu § 431 ods. 2 návrhu zákona. Vykonané zmeny bude následne potrebné zohľadniť v § 432 návrhu zákona, v ktorom sa odkazuje na § 430. 
 	O 	N 	Ide v podstate o prevzatie súčasného § 78a OSP, 
pre úplnosť je to potrebné aj v SSP 
 	
OAP SVL ÚV SR 	K § 433 
V zmysle § 433 ods. 2 správny súd uznesením ustanoví opatrovníka osobe, ktorá užíva objekty, priestory alebo dopravné prostriedky, v ktorých sa má inšpekcia vykonať, avšak nie je jasné, aké práva a povinnosti má pri výkone inšpekcie opatrovník. Odporúčame navrhovanú právnu úpravu precizovať tak, aby správny súd v uznesení uviedol i rozsah opatrovníckych práv a povinností. 
 	O 	ČA 	dovysvetlené v dôvodovej správe, 
Opatrovník sa zúčastňuje na inšpekcii a má hájiť záujmy osoby, u ktorej sa inšpekcia vykonáva 
 	
OAP SVL ÚV SR 	K transpozičnej prílohe 
1. V bode 1 transpozičnej prílohy žiadame citáciu smernice opraviť takto: „Smernica Rady 2003/8/ES z 27. januára 2003 o zlepšení prístupu k spravodlivosti pri cezhraničných sporoch ustanovením minimálnych spoločných pravidiel týkajúcich sa právnej pomoci pri takýchto sporoch (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, kap. 19/ zv. 6).“ 

2. V bode 2 transpozičnej prílohy žiadame publikačný zdroj smernice 2011/92/EÚ opraviť takto: „(Ú. v. EÚ L 26, 28. 01. 2012)“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K § 82 ods. 1 
Odporúčame slová „utajované informácie“ nahradiť slovami „utajované skutočnosti“. Rovnako odporúčame upraviť celý vlastný materiál. 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K § 147 ods. 2 
Odporúčame za slová „Správny súd nie“ vložiť slovo „je“. 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K § 150 
Odporúčame slovo „stanovených“ nahradiť slovom „ustanovených“. Rovnako odporúčame upraviť celý vlastný materiál. 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K materiálu 
Odporúčame upraviť poznámky pod čiarou podľa bodov 48 a 52 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K materiálu 
Odporúčame upraviť vlastný materiál po gramatickej stránke. 
 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 38 
Slová „príbuzného alebo inú osobu z blízkeho prostredia“ odporúčame nahradiť pojmom „blízka osoba“ v príslušnom gramatickom tvare a slová „a s ustanovením súhlasí“ odporúčame vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Pojem je definovaný v § 116 Občianskeho zákonníka. Za procesného opatrovníka by mala byť v prvom rade ustanovená blízka osoba, ktorá záujmy a potreby účastníka konania pozná a uplatňuje najlepšie. Podľa znenia druhej vety obec nemusí súhlasiť so svojím ustanovením za opatrovníka, pričom blízkej osobe takáto možnosť daná je. Vzhľadom na široký rozsah kompetencií obcí (a možnosť formálneho prístupu k výkonu funkcie procesného opatrovníka), by mala byť za procesného opatrovníka ustanovená blízka osoba, ak takejto niet až potom nastupuje obec a v prípade nebezpečenstva omeškania súdny úradník. 
 	O 	N 	vzhľadom na subsidiaritu bolo ustanovenie zosúladené s príslušným ustanovením návrhu CSP. 	
MK SR 	K § 48 
Odporúčame, aby žalobca mohol byť zastúpený „advokátom alebo koncipientom advokáta". 

Odôvodnenie: 
Koncipienta navrhujeme doplniť z dôvodu, že v prípade, ak má žalobcov zamestnanec vysokoškolské právnické vzdelanie, tak žalobca môže byť zastúpený takýmto zamestnancom, pričom z pohľadu právnej praxe nie je medzi zamestnancom žalobcu, ktorý vykonáva právnu prax 1 rok a koncipientom, ktorý má rovnakú dĺžku praxe rozdiel. Koncipient s právnou praxou napr. štyri roky je oproti zamestnancovi žalobcu z praxou jeden rok v nevýhode. 
Je to problém aplikačnej praxe – viď. napr. rozhodnutie NS SR č. 7 SžSO/39/2010. 
 	O 	N 	to je otázka substitúcie (pozri § 48 ods.); plná moc musí byť udelená vždy advokátovi 	
MK SR 	§ 68 ods. 2 
Zo znenia ustanovenia § 68 ani dôvodovej správy nie je zrejmé, čo sa považuje za „začatie úkonu“, pričom tento moment bol doplnený ako jeden z rozhodujúcich pre začatie plynutia času. Je potrebné „začatie úkonu“ vymedziť. 

Odôvodnenie: 
Precizovanie navrhovaného ustanovenia 
 	O 	ČA 	vysvetlené v DS 
– prevzaté z Tr. por. § 63 ods. 2 
Lehoty určené podľa hodín sa počítajú od okamihu do okamihu. Napr. ak bola osoba zadržaná 10. marca o 9.30 hod., 48-hodinová lehota sa skončí o dva dni, t.j. 12. marca o 9.30 hod. 
 	
MK SR 	§ 174 ods. 1 
Zo znenia ustanovenia § 174 ods. 1 nie je zrejmé, čo predstavujú „rozhodnutia alebo opatrenia, ktorých existencia je právnou fikciou“, bližšie objasnenie absentuje aj v dôvodovej správe. Ak sa jedná o také rozhodnutia, ktoré mali byť podľa zákona č. 211/2000 Z. z. o slobodnom prístupe k informáciám a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o slobode informácií) v znení neskorších predpisov vydané a k ich vydaniu z dôvodu pochybenia správneho orgánu nedošlo, odporúčame bližšie objasnenie v zákonnom znení. 

Odôvodnenie: 
Precizovanie navrhovanej právnej úpravy 
 	O 	N 	Predkladateľ považuje navrhované znenie za postačujúce. Jediné fiktívne rozhodnutie je podľa zákona o slobodnom prístupe k informáciám, ale to netreba dávať do textu zákona, to je vyriešenie už dlhoročnou súdnou praxou. 	
MK SR 	§ 176 ods. 7 
Nie je zrejmé, akým spôsobom súd „opomenutému účastníkovi“ oznámi, že sa s jeho návrhom podaným podľa odseku 1 nestotožňuje. Mal by tiež vydať rozhodnutie, podobne ako v prípade podľa odseku 1. 

Odôvodnenie: 
Precizovanie navrhovanej právnej úpravy 
 	O 	N 	môže mu to oboznámiť písomne ale aj ústne, netreba vydávať uznesenie 	
MK SR 	K § 190 
V prvej vete absentuje odkaz formou poznámky pod čiarou na osobitný predpis, ktorým je zákon č. 211/2000 Z. z. o slobodnom prístupe k informáciám a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o slobode informácií) v znení neskorších predpisov. 

Odôvodnenie: 
Legislatívna pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 39 
Slovo ,,ňu" odporúčame upraviť na slovo ,,neho". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 79 ods. 1 písm. a) 
Slovo ,,preložiť" odporúčame upraviť na slovo ,,predložiť". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka  	O 	A 	 	
MK SR 	K § 105 ods. 2 písm. c) 
Slovo ,,dokazovane" odporúčame upraviť na slovo ,,dokazovanie". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 108 ods. 3 
Prvú vetu tohto odseku odporúčame upraviť na nasledovné znenie: ,,Správny súd upovedomí o pojednávaní osoby zúčastnené na konaní a zainteresovanú verejnosť.". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 111 ods. 3 
Slovo ,,správy" odporúčame upraviť na slovo ,,správny". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 116 ods. 3 
V druhej vete odporúčame slová ,,a nie" upraviť na slová ,,ak nie". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 147 ods. 2 
V úvodnej vete odporúčame za slovo ,,nie" vložiť slovo ,,je". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	N 	obdobne je to pozitívne a negatívne vymedzené v CSP ( napr. § 400). Výnimka je dostatočne zrejmá z odseku 2, nie je preto potrebné ju vyjadrovať v odseku 1. 	
MK SR 	K § 152 ods. 1 
Slovo ,,náležitostí" odporúčame upraviť na slovo ,,náležitostiach". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 164 ods. 3 
Odporúčame vypustiť slovo ,,sa" za slovom ,,že". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 193 písm. d) 
Slovo ,,ukladania" odporúčame upraviť na slovo ,,ukladanie" a slovo ,,sankcii" na slovo ,,sankcií". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 441 ods. 2 písm. a) 
Slovo ,,predpis" odporúčame upraviť na slovo ,,predpisu". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka  	O 	A 	 	
MK SR 	K § 458 
Slovo ,,ustanovenie" odporúčame upraviť na slovo ,,ustanovenia". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 29 
V odseku 2 odporúčame slovné spojenie ,,Ak tento zákon hovorí o rozhodnutí alebo opatrení" nahradiť vhodnejším slovným spojením, napr.: ,,Ak sa v tomto zákone uvádza rozhodnutie alebo opatrenie". 

Odôvodnenie: 
Zákon je písaný dokument a preto je navrhované znenie gramaticky správnejšie. 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 132 
Odporúčame vzájomne zosúladiť znenie odseku 1 a 2 napríklad tak, že sa na konci odseku 1 doplní čiarka a slová: ,,ak v odseku 2 nie je ustanovené inak." alebo slová ,,s výnimkou podľa odseku 2.". 

Odôvodnenie: 
Čl. 1 Ústavy SR a základná požiadavka Legislatívnych pravidiel na tvorbu zákonov - jasnosť a zrozumiteľnosť textu. 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 142 
V odseku 2 upozorňujeme na neprípustnú legislatívnu techniku - plávajúci text za písm. a) a b). 

Odôvodnenie: 
Zosúladenie s Legislatívnymi pravidlami 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 147 
K odseku 1 a 2 platí pripomienka k § 132. 

Odôvodnenie: 
Rovnako ako k § 132 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 176 
V odseku 3 odporúčame nesprávnu gramatiku použitú v spojení ,,oprávnený k podaniu" nahradiť správnym spojením ,,oprávnený na podanie" a nepresný výraz ,,stanovený týmto predpisom" nahradiť výrazom ,,ustanovený týmto zákonom". 

Odôvodnenie: 
Precizovanie navrhovaného textu 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 180 
Odporúčame výraz ,,v lehote stanovenej pre podanie žaloby" nahradiť výrazom ,,v lehote ustanovenej pre podanie žaloby". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 191 
Odporúčame výraz ,,pre účely" nahradiť výrazom ,,na účely". 
Táto pripomienka platí aj k § 205. 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 197  
V odseku 2 slová ,,žalobnými bodmi" odporúčame nahradiť slovami ,,návrhom žaloby" alebo ,,obsahom žaloby". 

Odôvodnenie: 
Legislatívna pripomienka 	O 	N 	V § 179 ods. 2 bola zavedená táto legislatívna skratka. Pojem „žalobné body“ v náležitostiach správnej žaloby znamená nielen žalobný návrh ale práve aj dôvody žaloby. 	
MK SR 	K § 212 
V odseku 2 odporúčame zvážiť a prehodnotiť výraz ,,nebezpečný pre bezpečnosť Slovenskej republiky". 

Odôvodnenie: 
Legislatívna pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 221 
Upozorňujeme, že zákon č. 171/1993 Z. z. o policajnom zbore v znení neskorších predpisov nepozná výraz ,,policajný útvar". 

Odôvodnenie: 
Legislatívna pripomienka 	O 	N 	v § 76 bola zavedená legislatívna skratka pre „príslušný útvar Policajného zboru“( ďalej len „policajný útvar“) 	
MK SR 	K § 231 
Upozorňujeme na nepresné vyjadrenie časti znenia: ,,vydal rozhodnutie alebo opatrenie podľa § 228", pretože podľa § 228 sa uvedené rozhodnutie nevydáva, správnejšie by bolo použiť spojenie ,,vydal rozhodnutie alebo opatrenie uvedené v § 228". 

Odôvodnenie: 
Precizovanie navrhovaného znenia 
 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 469 
Výraz ,,za podmienok stanovených v § 46" odporúčame nahradiť výrazom ,,za podmienok ustanovených v § 46". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K § 477 
Odporúčame vzájomne zosúladiť znenie odseku 1 a odseku 2 - obdobne ako sme navrhli v § 132 alebo ako uvádzate v § 214 ods. 1. 

Odôvodnenie: 
Legislatívna pripomienka 	O 	N 	obdobne je to pozitívne a negatívne vymedzené v CSP ( napr. § 400). Výnimka je dostatočne zrejmá z odseku 2, nie je preto potrebné ju vyjadrovať v odseku 1. 	
MK SR 	K nadobudnutiu účinnosti  
Okrem potreby dostatočnej legisvakančnej doby považujeme za dôležité, aby bol uvedený konkrétny dátum účinnosti návrhu zákona. 

Odôvodnenie: 
Určenie dňa účinnosti navrhovanej právnej úpravy 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k prílohe 
Odporúčame v prvom bode návrhu prílohy, použiť pri citovaní Smernice 2003/8/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 2003 ako publikačný nástroj len jej mimoriadne vydanie vo vestníku EÚ (príloha č. 3, bod 11 Legislatívnych pravidiel vlády SR). 
Ďalej tiež odporúčame pozmeniť názov tohto aktu na "Smernica Rady 2003/8/ES z 27. januára 2003 na zlepšenie prístupu k spravodlivosti pri cezhraničných sporoch ustanovením minimálnych spoločných pravidiel týkajúcich sa právnej pomoci pri takýchto sporoch".  	O 	A 	 	
MPRV SR 	k poznámkam pod čiarou 
Odporúčame v celom vlastnom materiáli správne používať poznámky pod čiarou (bod 22 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády), tzn. najmä na konci používať slovné spojenie " v platnom znení" ak predpis mal novely (resp. ak mal iba jednu novelu, uvádzať "v znení zákona č. ..."). V prípade ak zákonodarným subjektom bola Slovenská národná rada, je potrebné pri prvom citovaní zákona uvádzať aj tento subjekt (napr. odkazy k poznámkam 53,54).  	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 79 ods. 1 písm. a) 
Odporúčame odstrániť zrejmú gramatickú nesprávnosť v slove "preložiť" na "predložiť". 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 5 ods. 10 
V § 5 ods. 10 sa navrhuje doplniť text nasledovne: "Účastníci konania a orgány verejnej správy sú právoplatnými rozhodnutiami správnych súdov v konkrétnej veci viazaní." 

Odôvodnenie: Doplnenie vykonané v nadväznosti na § 142 ods. 3 návrhu zákona. Podstatným dôvodom je snaha o zabezpečenie právnej istoty vo vzájomných vzťahoch účastníkov konania vyplývajúcich z hmotného práva smerom do budúcnosti. Úprava je obdobná úprave v súčasnom znení § 159 ods. 2 OSP. 
 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 5 ods. 12 
V § 5 ods. 12 sa navrhuje vypustiť slovné spojenie "vo výnimočných prípadoch". 

Odôvodnenie: V súčasnom znení je ustanovenie neurčité, pretože z neho vyplýva, že možno poskytnúť ochranu aj vtedy, ak podaná žaloba je síce šikanózna alebo sa ňou sleduje zneužitie práva, avšak nejde o výnimočný prípad. Kedy ide o výnimočný prípad, sa v ustanovení neuvádza. Je zrejmé, že podmienka stanovená v závere ustanovenia je dostatočná aj bez odkazu na výnimočné prípady, v dôsledku čoho bude zrejmé, že všetky žaloby, ktoré majú zjavne šikanózny charakter alebo sa nimi sleduje zneužitie práva, nebudú prípustné. 
 	O 	N 	treba zdôrazniť, že má ísť o výnimočné prípady, lebo ide o výnimku z ústavného princípu poskytovania súdnej ochrany 	
MPRV SR 	k § 26 ods. 2 
V § 26 ods. 2 by bolo do dôvodovej správy vhodné doplniť, že ide napríklad o konania, v ktorých sa preskúmavajú správne konania, ktorých predmetom je konanie o práve, na ktoré účastník nemá právny nárok. Typicky ide o konania o poskytnutie štátnej pomoci, v ktorých sa uplatňuje § 18 ods. 1 zák. č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci, v zmysle ktorého na poskytnutie štátnej pomoci nie je právny nárok. Ide o typické konania v rámci konania o žiadosti o poskytnutie príspevku zo štrukturálnych fondov (v novom období štrukturálnych a investičných fondov). Keďže o tejto otázke neexistuje relevantná judikatúra, bolo by vhodné, aby bola upravená aspoň v dôvodovej správe, čím by boli vytvorené podmienky, aby sa konanie o správnej žalobe značne zjednodušilo a tým aj zrýchlilo, bez neoprávneného zásahu do práv fyzických alebo právnických osôb (napr. žiadateľov o štátnu pomoc).  	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 27 
V § 27 sa navrhuje nahradiť slovo "sankcionovať" iným vhodným slovesom z dôvodu, že v zmysle Slovníka slovenského jazyka má použité sloveso okrem významu "stanoviť následky porušenia právnej normy" aj opačný význam, a to "schvaľovať, potvrdzovať zákon, zmluvu", čo je v kontexte ustanovenia § 27 nežiaduci význam.  	O 	N 	výraz sankcionovať považuje predkladateľ za jasný a zrozumiteľný, navrhované ekvivalenty sú príliš dlhé 	
MPRV SR 	k § 28 
K § 28 - javí sa rozpor medzi § 28 obsahujúcim jednoinštančnosť konania okrem konania o podanej sťažnosti v zmysle § 149, § 434 o kasačnej sťažnosti a § 46 ods. 3 o práve generálneho prokurátora podať návrh na obnovu konania.  	O 	N 	predkladateľ považuje ustanovenie za jasné, sťažnosť je v nových procesných kódexom nový osobitný prostriedok procesnej obrany a kasačná sťažnosť a obnova konania sú mimoridne opravné prostriedky. 	
MPRV SR 	k § 29 ods. 2 
K § 29 ods. 2 – z dôvodu prehľadnosti právnej normy sa navrhuje presunúť ustanovenie ods. 2 do § 3, keďže obsahuje definície podobne, ako jednotlivé odseky § 3 s vymedzením pojmov, čím na ne priamo nadväzuje.  	O 	ČA 	ustanovenie bolo precizované 	
MPRV SR 	k § 31 ods. 3 písm. b) 
K § 31 ods. 3 písm. b) – nie je zrejmé, čo sa myslí pojmom "nerozlučné spoločenstvo práv a povinností", ktoré tu zákon používa, pretože nenadväzuje na žiaden aktuálne používaný legislatívny pojem.  	O 	N 	nerozlučné spoločenstvo je pojem v procesnom práve dostatočne známy, netreba ho osobitne vysvetlovať v texte zákona ani v dôvodovej správe - nerozlučné spoločenstvo účastníkov znamená že rozhodnutie sa vzťahuje na všetkých spoločníkov spoločne. Procesné dôsledky nerozlučného spoločenstva: a) rozhodnutie sa týka všetkých spoločníkov (s rovnakým výsledkom),b) práva a povinnosti spoločníkov sú nerozlučné,c) procesné dôsledky rozhodnutia sa týkajú všetkých spoločníkov, čoho dôsledkom je aj to, že procesný úkon niektorého zo spoločníkov sa týka všetkých spoločníkov. Dôsledky nerozlučného spoločenstva vyplývajú z hmotnoprávneho vzťahu účastníkov, bez zreteľa na ich vôľu. Preto ide o nútené spoločenstvo. Pri nerozlučnom spoločenstve môže vzniknúť medzi spoločníkmi rozpor v otázke ďalšieho procesného postupu. V prípade rozporu napríklad dispozitívnymi úkonmi (späťvzatie návrhu, zmena návrhu), sa rešpektuje nerozlučnosť vzťahu. Preto sa na takýto úkon vyžaduje súhlas všetkých spoločníkov. Ak sa takáto zhoda nedosiahne, ide o neúčinné prejavy. 
V SSP nerozlučné spoločenstvo vyplýva z ustanovení § 91 ods. 2, § 212 ods. 2 písm. c) a § 242 ods. 2 písm. c). 
 	
MPRV SR 	k § 32 
K § 32 – navrhuje sa zvážiť, aby priamo do ustanovenia § 32 bola zapracovaná povinnosť súdu žiadať vyjadrenie súhlasu subjektu, ktorého plánuje pribrať za účastníka s tým, aby sa zbytočne nepriberali účastníci, ktorí o konanie nemajú záujem a ktorí by následne museli z konania vystúpiť spôsobom podľa § 31 ods. 4. Zavedením súhlasu (podobne ako pri súčasnom znení § 92 ods. 4 OSP) by sa zjednodušila administrácia a nie nepodstatným sa javí aj hospodárnosť konania z hľadiska časovej úspory.  	O 	N 	riešenie v ustanovení § 31 ods. 4 považuje predkladateľ za dostatočné 
 	
MPRV SR 	k § 46 ods. 3 
K § 46 ods. 3 – upozorňuje sa na rozpor s § 142 ods. 4 a tiež s § 28. Súčasne sa týmto ustanovením zavádza trojinštančnosť konania, ktorá môže byť posúdená ako rozporná s čl. 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (právo na spravodlivý proces). Európsky súd pre ľudské práva opakovane judikoval v tom smere, že v dôsledku zrušenia právoplatného a záväzného súdneho rozhodnutia došlo k porušeniu článku 6 Dohovoru v prípadoch, v ktorých na základe procesného úkonu osoby odlišnej od účastníkov konania, a to hoci aj na podnet niektorého z účastníkov konania, došlo ku zrušeniu právoplatného a záväzného súdneho rozhodnutia. Zdôvodnenie ESĽP spočívalo v tom, že základným aspektom vlády práva je princíp právnej istoty, ktorý okrem iného vyžaduje, aby konečné rozhodnutia súdov neboli opätovne preskúmavané. Právo na spravodlivý proces, v súlade s princípom res iudicata, zahŕňa požiadavku, aby bolo konečné súdne rozhodnutie nezmeniteľné. Táto interpretácia bola prijatá v prípade BRUMARESCU v. RUMUNSKO (Application no. 28342/95) a neskôr rozvíjaná v ďalších početných prípadoch. Právo generálneho prokurátora podať návrh na obnovu konania v zásade kedykoľvek, hoci predtým mal právo vstupu do konania, ktoré nevyužil, sa nejaví ako právo na ochranu zákonnosti, ktoré by bolo obhájiteľné v kontexte judikatúry ESĽP k čl. 6 ods. 1 Dohovoru.  	O 	N 	nejde o rozpor ani o nikajú trojinštančnosť, treba pochopiť novú koncepciu konania v správnom súdnictve, ktorú navrhovaný SSP zavádza 	
MPRV SR 	k § 64 
K § 64 – z hľadiska aktuálnej súdnej praxe sa navrhuje, aby sa v dôvodovej správe uviedlo vysporiadanie sa s otázkou zákonného sudcu vo vzťahu k praktickej aplikácii tohto ustanovenia (t.j. rovnakí účastníci, rovnaký skutkový základ, rôzni sudcovia), aby mohlo byť reálne využívané.  	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 69 
K § 69 – navrhovaným ustanovením sa podstatne ovplyvňuje právna istota účastníkov konania, vzhľadom na to, že lehoty, ktoré sú určené objektívne (právnym predpisom) za prísne subjektívnych okolností nemusia platiť, čo môže mať podstatný vplyv na práva a právom chránené záujmy ostatných účastníkov konania. Doposiaľ boli procesné normy (poriadky) založené na premise, že zmeškanie lehoty nemožno odpustiť, čo je spravodlivé pre všetkých účastníkov a je vyjadrením ich rovnosti pred zákonom, ako ustanovuje aj niekoľko ustanovení navrhovaného SSP. Ak by malo byť predmetné ustanovenie ponechané, malo by byť zrejmé, čo to znamená "ospravedlniteľný dôvod".  	O 	N 	Zosúladené s § 114 CSP, ospravedlnitelný dôvod je v rozhodovaní súdov dostatočne objasnený a vysvetlený (t.č. § 58 OSP) 	
MPRV SR 	k § 99 resp. § 102 
K § 99 resp. k § 102 – navrhuje sa v prípade právoplatnosti rozhodnutia o zastavení konania doplniť povinnosť súdu vrátiť orgánu verejnej správy administratívny spis, ktorý bol predložený pre účely súdneho konania spolu s určením konkrétnej lehoty, dokedy tak musí urobiť. Ide najmä o prípady späťvzatia žaloby a podania novej žaloby, kedy v ďalších konaniach je orgán verejnej správy povinný predložiť administratívny spis, ktorý nemá a ani nevie, kedy ho obdrží späť z predchádzajúceho konania.  	O 	N 	Táto povinnosť správneho súdu je zrejmá, uloženie lehoty priamo do textu zákona je nadbytočné 	
MPRV SR 	k § 105 ods. 2 písm. b) 
K § 105 ods. 2 písm. b) – zákon nerieši situáciu, ako postupovať, ak je administratívny spis potrebný na konanie o mimoriadnom opravnom prostriedku v kontexte napríklad §100 ods. 1 písm. e).  	O 	N 	to je otázka vzájomnej komunikácie medzi správnym súdom a orgánom verejnej správy, upravovať takýto postup priamo v texte zákona je nadbytočné 	
MPRV SR 	k § 116 ods. 1 a 3 
K § 116 ods. 1 – z praktických dôvodov by bolo vhodné ustanoviť, aby bola zápisnica vyhotovená vždy, i keď bude obsahovať len skrátené prednesy účastníkov a priebehu pojednávania (oproti záznamu, ktorý nebude na prvý pohľad čitateľný, lebo jeho obsah bude potrebné previesť do čitateľnej/počúvateľnej podoby ďalším úkonom). 
V odseku 3 odporúčame opraviť zrejmú gramatickú nesprávnosť a použiť slovo "Ak" na začiatku druhej vety, namiesto "A". 	O 	ČA 	ustanovenie bolo precizované a zosúladené s CSP 	
MPRV SR 	k § 100 ods. 1 písm. b) a c) 
Odporúčame za týmito ustanoveniami dať čiarku a nie bodku. 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 109 
Odporúčame zvážiť používanie slovného spojenia "utajovaná informácia" aj s ohľadom na definíciu utajovanej skutočnosti a informácie podľa § 2 písm. a) a b) zákona č. 215/2004 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 164 ods. 3 
Odporúčame odstrániť slovo "sa" pre nadbytočnosť. 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 137 ods. 2 
Odporúčame zvážiť, či nebude vhodnejšie použiť namiesto slov "argumentov žaloby" slová "argumentov žalobcu". 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 148 ods. 4 
Odporúčame použiť na určenie právoplatnosti a vykonateľnosti ako lehotu základnú číslovku a to v znení "uplynutím 30 dní od doručenia" .  	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 155 
Odporúčame preformulovať danú vetnú konštrukciu nasledovne: "Ak podá ten, kto je na to oprávnený, sťažnosť včas, uznesenie nenadobúda právoplatnosť." 	O 	N 	zosúladené s CSP. 	
MPRV SR 	k § 214 ods. 2 
Odporúčame odstrániť zrejmú nesprávnosť a to absenciu označenia "§" pri čísle 213 na konci riadku. 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 294 ods. 1 písm. c) 
Odporúčame doplniť písmeno "o" v slovnom spojení "označenie napadnutého rozhodnutia nezaregistrovaní kandidáta". 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 332 ods. 2 
Odporúčame v danom odseku, na konci prvej vety, vypustiť slovné spojenie "v tomto smere" nakoľko sa javí ako nelegislatívne, resp. pozmeniť túto časť vety tak, aby jednoznačne vyplývalo, že práva a povinnosti boli nadobudnuté dobromyseľne v nadväznosti na situáciu upravenú v tomto paragrafe. 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k § 41 - zainteresovaná verejnosť 
K návrhu zákona správneho súdneho poriadku uplatňujeme túto zásadnú pripomienku: 

Z § 41 ods. 1 žiadame vypustiť písmeno a), t.j. vypustiť znenie „ podať správnu žalobu podľa § 6 ods. 2 písm. a)“. 

Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

Odôvodnenie: 
Súčasná právna úprava v oblasti životného prostredia, konkrétne v prípade zákona o lesoch č. 326/2005 Z. z. v znení neskorších predpisov dostatočne umožňuje občianskym združeniam v oblasti životného prostredia, ktoré majú postavenie zúčastnených osôb, uplatňovať si svoje požiadavky pri konaniach o schválení programu starostlivosti o lesy, ktoré sa schvaľujú formou rozhodnutia v správnom konaní. Vzhľadom na uvedenú skutočnosť žiadame z § 41 ods. 1 vypustiť písmeno a), a to z dôvodu, že jeho ponechaním by došlo k neúmerným konaniam súvisiacich so schvaľovaním programu starostlivosti o lesy a zaťažovaniu súdov SR, pričom by došlo k zasahovaniu do práv a právom chránených záujmov samotných účastníkov konania, ktorými sú predovšetkým vlastníci a obhospodarovatelia lesov. 
Pri takýchto konaniach môže byť ohrozené obhospodarovanie lesov, nielen z dôvodu hospodárskeho, ale aj dôvodu zachovania životného prostredia a ich celospoločenského využitia, čo by mohlo mať negatívny dopad nie len na vlastníkov a obhospodarovateľov lesov, ale aj z pohľadu celoštátneho. 

 	Z 	ČA 	žalobné oprávnenie zainteresovanej verejnosti vyplýva z Aarhurského dohovoru. Nemožno zamieňať zúčastnenú osobu so zainteresovanou verejnosťou počas súdneho prieskumu. 

MPRV SR sa dňa 27.10.2014 zúčastnilo na rozporovom konaní, kde pripomienku vzalo spať. 

Rozpor odstránený. 	
MPRV SR 	k § 3 ods. 1 - vymedzenie pojmov 
Odporúčame zvážiť vymedzenie pojmu správne konanie na účely Správneho súdneho poriadku, nakoľko tento pojem už bol vymedzený a definovaný Správnym poriadkom. 	O 	ČA 	upravené, Navrhovaný Správny súdny poriadok upravuje konanie v správnom súdnictve, ktoré je samostatným súdnym konaním a nie pokračovaním správneho konania 	
MPRV SR 	k § 32 ods. 3 písm. a) 
K § 32 ods. 3 písm. a) – upozorňujeme na možné logistické a časové problémy pri konaniach, v ktorých sú preskúmavané Rozhodnutia orgánov verejnej správy so značným počtom účastníkov konania. Napr. projekty pozemkových úprav podľa zákona č. 330/1991 Zb. o pozemkových úpravách, usporiadaní pozemkového vlastníctva, pozemkových úradoch, pozemkovom fonde a o pozemkových spoločenstvách. V týchto konaniach sa počet účastníkov konania nezriedka pohybuje v stovkách účastníkov. Problémy to zrejme bude spôsobovať v aplikačnej praxi preskúmania zákonnosti takýchto rozhodnutí, najmä vo väzbe na ustanovenia § 55 ods. 3 (forma podania), § 64, § 66, § 71, § 72, § 74, § 75 a pri jednotlivých úkonoch súdu vo vzťahu k účastníkom konania a zúčastneným osobám, príp. zainteresovanej verejnosti. 
 	O 	N 	predkladateľ nevidí v navrhovanom ustanovení, ktoré korešponduje so súčasnou právnou úpravou (§ 250ods. 1 veta druhá OSP) problém 	
PMÚ SR 	K ust. § 43  
Navrhujeme ust. § 43 návrhu zákona preformulovať nasledovne: 

§ 43 Európska komisia a Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 

(1) Osobitné oprávnenie Európskej komisie (ďalej len „komisia“) a Protimonopolného úradu Slovenskej republiky (ďalej len „protimonopolný úrad“) vyjadriť sa v súdnom konaní sa spravuje osobitným predpisom.4) Práva a povinnosti súdu podľa medzinárodnej zmluvy5) tým nie sú dotknuté. 

(2) Protimonopolný úrad môže v konaní, v ktorom súd uplatňuje ustanovenia osobitného predpisu o ochrane hospodárskej súťaže,6) predložiť písomné vyjadrenie k právnym alebo skutkovým skutočnostiam priamo súvisiacich s prejednávanou vecou. 

(3) Súd môže vyhovieť žiadosti komisie alebo protimonopolnému úradu o ústne vyjadrenie. 

(4) Súd je povinný na účely prípravy vyjadrenia podľa odseku 1 až 3 umožniť komisii a protimonopolnému úradu nazeranie do súdneho spisu s právom robiť si z neho výpisy a odpisy. Na ich žiadosť je tiež povinný im doručiť alebo zabezpečiť doručenie kópie akýchkoľvek dokumentov súvisiacich s prejednávanou vecou, ktoré sú nevyhnutné na prípravu ich vyjadrenia podľa odsekov 1 až 3. 

(5) Súd je povinný umožniť stranám vyjadriť sa v súdom určenej primeranej lehote k vyjadreniu komisie alebo k vyjadreniu protimonopolného úradu. 

Poznámky pod čiarou 4 až 6 znejú: 
4) Čl. 15 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s.1). 
5) Čl. 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. 
6) Zákon č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov. 

Poznámky pod čiarou sa následne prečíslujú. 

Uvedenú pripomienku predkladáme z nasledovných dôvodov. 
K odseku 2: Navrhované ustanovenie obsahovalo inštitút tzv. amicus curiae len v prípadoch týkajúcich sa uplatňovania čl. 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Tento inštitút sú členské štáty povinné uplatňovať na základe čl. 15 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 , pričom toto ustanovenie nerieši uplatňovanie inštitútu amicus curiae vo veciach uplatňovania vnútroštátneho práva ochrany hospodárskej súťaže. Úrad má skúsenosť, že tento inštitút sa v podmienkach SR osvedčil, keď svoje stanovisko zaslala Európska komisia. 
Navrhujeme doplniť ustanovenie, ktoré by sa týkalo uplatňovanie inštitútu amicus curiae aj vo veciach uplatňovania vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže. 
K odseku 3: Uvedená povinnosť vyplýva aj z čl. 15 nariadenia Rady (ES) č 1/2003, pričom sa paušálne zavádza na všetky prípady uplatňovania inštitútu amicus curiae. 
K odseku 4: Podľa navrhovaného znenia odseku 2 by sa mali strany možnosť vyjadrovať k možnému odovzdaniu dokumentov komisii alebo úradu a následne by súd zvažoval poskytnutie takýchto údajov. Ustanovenie čl. 15 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 však možnosť posúdenia, či súd poskytne požadované informácie neobsahuje, a teda nemožno takéto ustanovenie zaviesť vo vnútroštátnom práve. 
K vypusteniu pôvodného odseku 3: Nepovažujeme za vhodné, aby malo mať vyjadrenie komisie alebo protimonopolného úradu náležitosti podania. V prvom rade nemožno od komisie požadovať, aby pri predkladaní vyjadrenia podľa čl. 15 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 bola povinná splniť požiadavky vnútroštátneho práva na podanie. Po druhé, nie je vhodné, aby sa od komisie alebo úradu podľa § 119 vyžadovalo, aby z vyjadrenia bolo zrejmé, čo sa ním sleduje. Vyjadrenie v rámci inštitútu amicus curiae Európska komisia alebo úrad predkladajú svoje pripomienky k otázkam týkajúcim sa výkladu súťažných pravidiel bez toho, aby mali na výsledku konania právny záujem. Vyjadrenie je v zásade neutrálne, komisia alebo úrad nenavrhujú, ako by mal súd v danej veci rozhodnúť. 
Odseky 1 a 5 vychádzajú z navrhovaného znenia. 
 	Z 	A 	 	
PMÚ SR 	K ust. § 48 
Návrh zákona uvádza povinnosť zastúpenia žalobcu advokátom, ktorá sa vzťahuje aj na samotné spísanie žaloby. Podľa nášho názoru nie je dôvodné zavádzať takúto povinnosť. Žalobca, fyzická alebo právnická osoba, ktoré sa cítia byť dotknutí na svojich právach by mali mať právo na podanie žaloby bez ohľadu na zastúpenie. 

Lehota dvoch mesiacov nemusí byť dostatočná pre nájdenie právneho zástupcu, jeho oboznámenie sa s vecou a spísanie žaloby, preto by právo účastníka na spísanie žaloby malo zostať zachované bez povinného zastúpenia advokátom. 
 	Z 	N 	Spísanie žaloby advokátom je základným predpokladom pre úspech vo veci a jedným z nedostatkov súčasnej právnej úpravy. Predkladateľ vychádza z judikatúry Ústavného súdu II ÚS 241/08, I ÚS 224/09. 

PMÚ sa dňa 7.11.2014 zúčastnil na rozporovom konaní, kde MSSR vysvetlilo svoje zámery a PMÚ akceptovalo. 

Rozpor odstránený.  	
PMÚ SR 	K ust. § 79 ods. 1 písm. c) 
Úrad nesúhlasí s uvedeným návrhom z nasledovných dôvodov. Nepopierame, že pokiaľ došlo k zrušeniu rozhodnutia správneho orgánu, je tento správny orgán povinný rešpektovať právny názor súdu. Ak dôjde v opätovnom konaní po vrátení veci k zrušeniu správneho rozhodnutia z dôvodu, že nerešpektoval právny názor súdu, je tento správny orgán vystavený riziku znášania škody spôsobenej orgánom verejnej moci. Nevidíme však dôvod zavádzania sankcie, ani jej význam. V praxi môžu, aj nastávajú situácie, že nie je ani právne možné aplikovať právny názor súdu daný v rozsudku, napríklad z dôvodov, že medzičasom došlo napríklad doplnením k zmene skutkového stavu tak, že právny názor súdu daný v rozsudku už nie je aplikovateľný, prípadne môže dôjsť k prelomeniu tohto právneho názoru v judikatúre (európskej – Súdneho dvora EÚ alebo národnej). Navrhujeme preto ust. § 79 ods. 1 písm. c) vypustiť. 	Z 	N 	Rešpektovanie právneho názoru správneho súdu je základným predpokladom pre efektívne fungovanie správneho súdnictva. Ukladanie pokút podľa namietaného ustanovenia bude predstavovať prostriedok ultima ratio. Pokutu môže správny súd uložiť aj na návrh. Návrhu však nemusí vyhovieť a tiež nie je viazaný v ňom navrhnutou výškou pokuty. 

PMÚ sa dňa 7.11.2014 zúčastnil na rozporovom konaní, kde si to s MSSR vydiskutoval. 

Rozpor odstránený. 
 	
PMÚ SR 	K ust. § 104 
Navrhujeme doplniť ustanovenie § 104 takto: 

„Súd bezodkladne oznámi protimonopolnému úradu začatie konania, ak sa v ňom uplatňujú osobitné predpisy o ochrane hospodárskej súťaže;a) ak sa začne konanie, v ktorom sa uplatňujú ustanovenia medzinárodnej zmluvy o ochrane hospodárskej súťaže,b) oznámi bezodkladne začatie konania aj komisii.“. 

Poznámky znejú: 
a) Čl. 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. 
Zákon č. 136/2001 Z. z. v znení neskorších predpisov. 
b) Čl. 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. 

Zdôvodnenie: 
Návrh súvisí s doplnením ustanovenia § 43. Zároveň ide aj o úpravu na odkaz na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ďalej ako „ZFEÚ“), nakoľko návrh obsahuje neaktuálny odkaz na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva. 
 	Z 	A 	 	
PMÚ SR 	K § 139 ods. 2 
Navrhujeme upraviť ustanovenie § 139 ods. 2 takto: 

Rozsudok, v ktorom súd uplatnil ustanovenia osobitného predpisu o ochrane hospodárskej súťaže,a) zašle protimonopolnému úradu; ak uplatnil ustanovenia medzinárodnej zmluvy o ochrane hospodárskej súťaže,b) zašle rozsudok aj komisii. 

Poznámky znejú: 
a) Čl. 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. 
Zákon č. 136/2001 Z. z. v znení neskorších predpisov. 
b) Čl. 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. 

Zdôvodnenie: 
Návrh spresňuje znenie § 139 ods. 2, keďže znenie, podľa ktorého by súd vždy, keď použije ustanovenia osobitného predpisu (akéhokoľvek), by musel doručovať rozsudok komisii a protimonopolnému úradu. 
 	Z 	A 	 	
PMÚ SR 	K ust. § 193 písm. c) a d) 
Uvedené ustanovenia považujeme za nekoncepčné a navrhujeme ich vypustiť z nasledovných dôvodov. 
Podľa nášho názoru by zásady ukladania sankcií orgánmi verejnej správy mali byť zakotvené v prvom rade v správnom poriadku alebo v osobitných predpisoch, ktoré orgány verejnej správy aplikujú. Nesúhlasíme s takýmto zavádzaním dodatočných zásad pre ukladanie pokút v správnom práve bez ich zakotvenia v hmotnom práve. Dovoľujeme si poznamenať, že najprv by mal byť stanovený legislatívny rámec správneho trestania v príslušných právnych predpisoch, a ten je možné následne reflektovať v Správnom súdnom poriadku. Navyše, všeobecný odkaz na zásady trestného konania, ktoré sú vymedzené v Trestnom poriadku (ust. § 2 podľa dôvodovej správy), s tým, ako hovorí dôvodová správa, že nie všetky sú aplikovateľné na správne trestanie, je veľmi neurčitý a nejednoznačný. Takto sa kódexom procesného práva, stanovením situácií, kedy súd nie je viazaný rozsahom žaloby nepriamo súčasne upravuje povinnosť správnych orgánov neurčitý rozsah týchto zásad aplikovať. 

Úrad nepopiera, že niektoré zásady z trestného práva sa uplatňujú aj v správnom konaní, a tieto sú buď priamo zakotvené v Správnom poriadku, alebo v osobitných predpisoch, iné však z povahy deliktu a špecifických deliktov nemožno aplikovať (napríklad zákon o ochrane hospodárskej súťaže zakotvuje povinnosť spolupráce vyšetrovaných subjektov, na rozdiel od trestného práva; v prípade zásady reformatio in peius judikatúra taktiež nie je jednoznačná v (ne)prospech aplikovania tejto zásady; a pod.). Takáto úprava otvára pre právnu neistotu tak pre účastníkov správnych konaní, ako aj správny orgán, ktorý vo veci rozhoduje. 

Trestné sankcie a administratívne sankcie ukladané orgánmi verejnej správy sú upravené v odlišných úpravách a prenášaním trestných zásad z trestného poriadku na správne konanie sa stiera zavedený rozdiel medzi týmito dvoma typmi trestania. Aj judikatúra Európskeho súdu pre ľudské práva rozlišuje medzi trestnými sankciami a správnymi sankciami. Navyše, ako je vyššie uvedené, prípadné prenesenie týchto zásad by malo byť zakotvené osobitným predpisom pre oblasť správneho práva, a nie procesnou normou upravujúcou súdne konanie, súdny prieskum, ktorý má stanovovať procesný postup. 

Vzhľadom na uvedené požadujeme navrhované písm. c) a d) vypustiť . 
 	Z 	ČA 	Do tohto ustanovenia je premietnutá plná jurisdikcia správneho súdu založená na judikatúre ESĽP. Aplikácia zásad trestného konania a zásad ukladania trestov aj na administratívne trestanie jednoznačne vyplýva z judikatúry NS SR, resp. ESĽP. Priame premietnutie týchto zásad do normatívnej podoby je preto potrebné. Súčasne nie je možné presne definovať konkrétne zásady, pretože ich aplikácia sa bude často odvíjať od jednotlivého prípadu. Hranice uplatnenia daných zásad preto určí až judikatúra správnych súdov, najmä NS SR. 

Ustanovenie bolo precizované. 

Rozpor odstránený. 
 	
PMÚ SR 	K ust. § 195 
V návrhu zákona sa zavádza pri žalobách vo veciach správneho trestania plná jurisdikcia. 

Navrhujeme, aby súd nemohol nahradiť výrok rozhodnutia správneho orgánu v tom smere, že (protiprávne) konanie, ktoré je predmetom rozhodnutia orgánu verejnej správy, nie je správnym deliktom, alebo sa správne konanie zastavuje pre nedostatok dôkazov, a to z nasledovných dôvodov. 

Samotné zavedenie plnej jurisdikcie nenamietame, avšak zastávame názor, že pokiaľ bola konkrétnym orgánom verejnej správy zverená právomoc rozhodovať o určitých otázkach hmotného práva, je tento správny orgán v prvom rade, rešpektujúc právny názor súdu, príslušný rozhodnúť, či ide v prípade určitého konania o správny delikt. Osobitne v prípadoch porušenia pravidiel hospodárskej súťaže, kedy sa používajú pre preukázanie určitého protiprávneho konania aj ekonomické dôkazy a vyhodnocujú dopady, na čo je potrebné, aby orgán ochrany hospodárskej súťaže bol vybavený aj personálnou zložkou so znalosťami z oblasti ekonómie a ekonometrie, nie je podľa nášho názoru po vykonaní rozsiahlych analýz na mieste, aby súd pri prieskume nahradil výrok napríklad o zneužití dominantného postavenia výrokom, že v danom prípade konanie nie je zneužitím dominantného postavenia. 

Súdne konanie vo veciach správny žalôb by malo ostať predovšetkým v rovine prieskumu, nie nahrádzania činnosti orgánov verejnej správy. Aj keď má správny súd možnosť vykonať dokazovanie, nedisponuje takými vyšetrovacími právomocami ako majú orgány verejnej správy a vykonať ho v takom rozsahu. Vyššie nároky na dokazovanie taktiež zaťažia súdy. 

Okrem uvedeného dodávame, že v prípade aplikácie európskeho práva (čl. 101 a 102 ZFEÚ), nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 vyslovene vylučuje možnosť, aby vnútroštátne orgány konštatovali, že nejde o porušenie čl. 101 alebo 102 ZFEÚ, ak nie sú splnené podmienky pre zákaz; v takom prípade môžu len rozhodnúť, že nie sú žiadne dôvody na zásah z ich strany. 

Takáto úprava obmedzenia výroku rozhodnutia správneho súdu by korešpondovala so všeobecnou úpravou správnych žalôb, kedy súd môže zrušiť rozhodnutie orgánu verejnej správy pre nedostatok dôkazov – navrhované ust. § 188 ods. 1 písm. e) návrhu zákona a vec mu vrátiť na ďalšie konanie. 
 	Z 	A 	 	
PMÚ SR 	K § 195 ods. 5 
V ust. § 195 ods. 5 sa stanovuje právomoc správneho súdu v rámci plnej jurisdikcie súčasne rozhodnúť aj o nároku na náhradu trov konania vrátane trov, ktoré vznikli v konaní pred orgánom verejnej správy. 

Nerozumieme, z akého dôvodu by mal správny súd rozhodovať o trovách, ktoré vznikli v konaní pred orgánom verejnej správy. V správnom poriadku je zakotvená zásada, že správny orgán, ako aj účastník konania si znášajú svoje trovy sami. Pre prípad, že osobitný predpis stanovuje inak, navrhujeme v tomto ustanovení na konci vety bodku nahradiť čiarkou a pripojiť slová: „pokiaľ sa výrokom rozhodnutia alebo opatrenia orgánu verejnej správy určili aj trovy správneho konania.“. 	Z 	A 	 	
PMÚ SR 	K ust. § 429 ods. 1 písm. a). 
V návrhu sa stanovujú náležitosti podania návrhu na vydanie súhlasu s inšpekciou. Jednou z nich je aj „druh podania“. Navrhujeme bližšie špecifikovať, čo sa myslí pod druhom podania, alebo uvedenú náležitosť vypustiť. Vzhľadom na to, že ide o návrh na vydanie súhlasu s inšpekciou, čo sa zvyčajne vyznačuje naliehavosťou a aj súhlas súdu je vydávaný v kratšej lehote, je potrebné jednoznačne upraviť, čo má tento návrh obsahovať. Nie je zrejmé, čo sa myslím „druhom podania“. 	Z 	N 	Nejedná sa o „druh podania“ ale „druh návrhu“, čo znamená, že už z podaného návrhu by malo byť podľa jeho označenia zrejmé, o aký návrh ide. Pri ostatných žalobách sa rovnako ako ich náležitosť berie označenie druhu žaloby. 

PMÚ sa dňa 7.11.2014 zúčastnil na rozporovom konaní, kde si to s MSSR vydiskutoval. 

Rozpor odstránený. 
 	
PMÚ SR 	K § 435 
Zásadne nesúhlasíme s tým, aby bola kasačná sťažnosť vylúčená v prípade, ak sa ňou napáda len výrok o trovách konania. V praxi sa viackrát stalo, že súdy nesúladne s judikatúrou Najvyššieho súdu SR rozhodli o trovách konania. Tak sú verejné financie zaťažené značnou výškou náhrady trov, bez možnosti nápravy, hoci v obdobných veciach boli trovy upravené súdmi inak. Z praxe môžeme poukázať na skúsenosť, kedy bol úrad zaviazaný na úplnú náhradu trov konania aj v prípade, kedy bol potvrdený správny delikt, ale využité moderačné právo súdu na zníženie sankcie. Sme toho názoru, že je nevyhnutné ponechať opravný prostriedok aj len proti samostatnému výroku o trovách konania. 	Z 	ČA 	kasačná sťažnosť nie je prípustná proti uzneseniu o výške trov konania 
(§ 439 ods. 2 písm. h/), proti rozhodnutiu o nároku prípustná je, lebo ju SSP nevylučuje. 

PMÚ sa dňa 7.11.2014 zúčastnil na rozporovom konaní, kde si to s MSSR vydiskutoval. 

Rozpor odstránený 
 	
PMÚ SR 	K ust. § 444 
Rovnako nesúhlasíme s povinným zastúpením, ktoré sa má vzťahovať aj na spísanie kasačnej sťažnosti. Na podanie kasačnej sťažnosti je krátka lehota, a preto by účastník konania nemal byť ukrátený na možnosti podať kasačnú sťažnosť a spísať ju aj sám, ak by sa dostal do situácie, že by mu advokát vypovedal zastúpenie a nový by sa s vecou nestihol oboznámiť. 

Vzhľadom na skutočnosť, že orgánu verejnej správy možno priznať náhradu trov konania len ojedinele a vzhľadom na skutočnosť, že každý orgán verejnej správy má aparát aj s právnickým vzdelaním, a teda mal by sa na súde zastupovať sám, navrhujeme vylúčiť všeobecný odkaz na povinné zastúpenie sťažovateľa advokátom a teda upraviť uvedené ustanovenie tak, aby obsahovalo výnimku pre orgány verejnej správy. 
 	Z 	N 	Kasačná sťažnosť môže byť efektívnym prostriedkom nápravy len ak je fundovane skoncipovaná. Vzhľadom na následnú koncentráciu vyjadrenú v § 448 preto treba trvať na podmienke jej spísania advokátom. Aj dovolanie musí byť spísané advokátom. 

PMÚ sa dňa 7.11.2014 zúčastnil na rozporovom konaní, kde si to s MSSR vydiskutoval. 

Rozpor odstránený. 
 	
PMÚ SR 	K ust. § 435 v spojení s § 442 
Podľa navrhovaných ustanovení kasačná sťažnosť sa podáva voči právoplatnému rozhodnutiu a jej podanie nemá odkladný účinok. Podľa nášho názoru môžu v praxi nastať komplikované situácie pri rôznej úprave odkladného účinku súdmi, napríklad v prípade, ak by správnej žalobe odkladný účinok nebol priznaný, následne by správny súd rozhodol v prospech žalobcu, správny súd by však kasačnej sťažnosti odkladný účinok nepriznal. Medzitým by mohlo nastať čiastočné plnenie rozhodnutia, prípadne zaplatenie sankcie a pod. Takto môžu vznikať otázky, čo so zaplatenou sankciou, ako nahliadať na úpravu vzťahov, kedy vznikla pohľadávka (z nezaplatenej sankcie), a pod., čo môže mať dopad na následné konania. V praxi úradu môže ísť nielen o rozhodnutia preskúmania správneho deliktu, ale napríklad aj vo veciach zakázanej koncentrácie. Ak sa v procese súdneho prieskumu od krajského súdu po Najvyšší súd SR, môže meniť nielen vykonateľnosť správneho rozhodnutia, ale aj otázka jeho existencie (zrušenie krajským súdom) môžu vznikať komplikované situácie. Preto navrhujeme prehodnotiť odkladný účinok kasačnej sťažnosti, prípadne jednoznačnejšie upraviť odkladný účinok správnej žaloby. 	Z 	N 	Namietané komplikácie rovnako môžu vzniknúť aj pri aplikácii mimoriadnych opravných prostriedkov upravených administratívnymi procesnými normami. Navrhovaná úprava odkladného účinku kasačnej sťažnosti sa preto javí ako postačujúca. 

PMÚ sa dňa 7.11.2014 zúčastnil na rozporovom konaní, kde si to s MSSR vydiskutoval. 

Rozpor odstránený. 
 	
PMÚ SR 	 
v ust. § 74 odporúčame slová „webovej stránke“ nahradiť slovami „webovom sídle“. 	O 	N 	zosúladené s CSP 	
PMÚ SR 	 
v ust. § 135 ods. 5 návrhu zákona sa stanovuje povinnosť súdu oznámiť miesto a čas verejného vyhlásenia rozsudku na úradnej tabuli súdu a na webovej stránke súdu v lehote najmenej päť dní pred jeho vyhlásením, vo veciach, v ktorých správny súd rozhoduje rozsudkom bez nariadenia ústneho pojednávania. Odporúčame zaviesť povinnosť súdu zverejniť miesto a čas verejného vyhlásenia rozsudku v každom prípade, nielen pre veci, v ktorých rozhoduje rozsudkom bez nariadenia pojednávania. 	O 	N 	rozsudok sa vyhlasuje verejne vždy, buď na konci pojednávania alebo ak pojednávanie nebolo, tak postupom podľa § 135 ods. 5. 	
PMÚ SR 	 
odporúčame v ust. § 188 ods. 4 upraviť znenie podľa súčasnej platnej právnej úpravy, a to, že ak súd zruší rozhodnutie alebo opatrenie správneho orgánu, súčasne mu vráti vec na ďalšie konanie. 	O 	N 	vrátenie veci orgánu VS na ďalšie konanie je závislé od povahy prejednávanej veci. Dôvod na vrátenie nebude daný, ak napríklad správny súd zrušil rozhodnutie alebo opatrenie orgánu VS z dôvodu, že tento orgán nebol na jeho vydanie zo zákona oprávnený (ničotné rozhodnutie) 	
PMÚ SR 	 
v ust § 133 ods. 1, § 202 navrhujeme ponechať koncept zo súčasnej právnej úpravy, aby bol pre správny súd rozhodujúci stav v čase vydania rozhodnutia orgánu verejnej správy. 

Odôvodnenie: 
Ak má správny súd preskúmavať zákonnosť rozhodnutia orgánu verejnej správy, mal by vychádzať zo skutkového a právneho stavu rozhodného v čase vydania tohto rozhodnutia. Podľa navrhovaného znenia by však správny súd vychádzal z odlišného skutkového a právneho stavu ako orgán verejnej. 
 	O 	ČA 	pripomienka je v súlade s navrhovanou úpravou. § 202 bol vypustený. 	
ÚGKK SR 	K § 3 ods. 2 
Navrhujeme precizovať dané ustanovenie tak, aby bolo zrejmé, či príslušný správny akt má byť označený ako „rozhodnutie“ právnym predpisom alebo má byť toto označenie uvedené priamo v správnom akte vydanom orgánom verejnej správy. 

Odôvodnenie: 
Podľa súdnej praxe sa za rozhodnutie za určitých okolností považoval aj list orgánu verejnej správy, ktorý nebol formálne označený ako rozhodnutie. Z tohto dôvodu je podľa nášho názoru potrebné predmetné ustanovenie precizovať a vysvetliť, či je zámerom zákonodarcu odchýliť sa od tej rozhodovacej praxe. 
 	O 	N 	nie je nevyhnutné to explicitne vyjadrovať v ustanovení navrhovaného zákona, nakoľko to vyplýva z osobitných predpisov 	
ÚGKK SR 	K § 3 ods. 3 
Navrhujeme za slovo „vydaný“ doplniť slovo „orgánom verejnej správy“. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka v nadväznosti na formuláciu použitú v odseku 2. 
 	O 	A 	 	
ÚGKK SR 	K § 3 ods. 5 
Navrhujeme vypustiť slovo „faktický“. 

Odôvodnenie: 
Slovo „faktický“ považujeme za nadbytočné; podľa nášho názoru je dostatočné vysvetlenie v dôvodovej správe a priamo v texte zákona nie je potrebné uvádzať slovo „faktický“. 

 	O 	N 	na faktickom postupe je konanie o ochrane proti inému zásahu založené 	
ÚGKK SR 	K § 7 písm. b) 
Za slová „rozhodnutia o práve“ navrhujeme doplniť slová „ , právom chránenom záujme“. 

Odôvodnenie: 
Keďže v správnom súdnictve poskytujú správne súdy ochranu právam, právom chráneným záujmom a povinnostiam fyzických osôb a právnických osôb v oblasti verejnej správy, je podľa nášho názoru potrebné doplniť v § 7 písm. b) slová „ , právom chránenom záujme“. 

 	O 	A 	 	
ÚGKK SR 	K § 26 ods. 2 
V § 26 ods. 2 v poslednej vete navrhujeme precizovať, že toto pravidlo sa vzťahuje len na prípady podľa prvej vety. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka. Predpokladáme, že zámerom zákonodarcu bolo ustanoviť, že správny súd neposudzuje účelnosť, hospodárnosť a vhodnosť rozhodnutia, opatrenia alebo iného zásahu orgánu verejnej správy, ktoré bolo vydané alebo vykonané na základe zákonom povolenej voľnej úvahy. Podľa nášho názoru je v záujme predchádzania interpretačným sporom potrebné precizovať poslednú vetu v § 26 ods. 2. 

 	O 	ČA 	doplnená tretia veta a odsek 3 	
ÚGKK SR 	K § 29 ods. 2 
Obsah § 29 ods. 2 navrhujeme presunúť do § 3. 

Odôvodnenie: 
Obsah § 29 ods. 2 sa týka vymedzenia základných pojmov, preto by mal byť presunutý do § 3. 
 	O 	ČA 	ustanovenie bolo precizované 	
ÚGKK SR 	K § 54 ods. 1 
Navrhujeme vypustiť § 54 ods. 1. 

Odôvodnenie: 
Nevidíme dôvod podávať definíciu podania priamo v zákone. Zákon by sa podľa možnosti mal vyhýbať definíciám. Z tohto dôvodu navrhujeme vypustiť § 54 ods. 1. 

 	O 	N 	zosúladené s CSP 	
ÚGKK SR 	K § 103 ods. 2 
Žiadame vypustiť § 103 ods. 2. 

Odôvodnenie: 
Zmeškanie lehoty na vyjadrenie môže byť spôsobené objektívnymi okolnosťami (napr. orgán verejnej správy po vydaní rozhodnutia o opravnom prostriedku vracia spisový materiál orgánu verejnej správy inštančne nižšieho stupňa, pričom z povahy podania účastníka konania môže vyplývať, že žalovaný sa bude vedieť vyjadriť k určitému podaniu, až po opätovnom obdržaní spisu ). Z tohto dôvodu žiadame vypustiť § 103 ods. 2. 

 	O 	N 	navrhované ustanovenie korešponduje aj so súčasnou právnou úpravou. Dané ustanovenie spadá iba na prípady, že účastník ignoruje výzvu súdu a nevyjadrí sa vôbec. 
Ide aj o otázku komunikácie, a účastník môže o požiadať o predĺženie lehoty na vyjadrenie. 
 	
ÚGKK SR 	K § 133 ods. 1 
Navrhujeme, aby bol pre správny súd rozhodujúci stav v čase vydania rozhodnutia orgánu verejnej správy. 

Odôvodnenie: 
Ak má správny súd preskúmavať zákonnosť rozhodnutia orgánu verejnej správy, mal by vychádzať zo skutkového a právneho stavu rozhodného v čase vydania tohto rozhodnutia. Podľa navrhovaného znenia § 133 ods. 1 by však správny súd vychádzal z odlišného skutkového a právneho stavu ako orgán verejnej správy – ku skutkovým a právnym zmenám totiž môže dôjsť v čase medzi vydaním rozhodnutia orgánu verejnej správy a nadobudnutím právoplatnosti orgánu verejnej správy. 

 	O 	ČA 	V odseku 1 tomu tak je. Odsek 2 ustanovuje výnimky. 	
ÚGKK SR 	K § 194 
Navrhujeme, aby bol pre správny súd rozhodujúci stav v čase vydania rozhodnutia orgánu verejnej správy. 

Odôvodnenie: 
Ak má správny súd preskúmavať zákonnosť rozhodnutia orgánu verejnej správy, mal by vychádzať zo skutkového a právneho stavu rozhodného v čase vydania tohto rozhodnutia. Podľa navrhovaného znenia § 194 ods. 1 by však správny súd vychádzal z odlišného skutkového a právneho stavu ako orgán verejnej správy – ku skutkovým a právnym zmenám totiž môže dôjsť v čase medzi vydaním rozhodnutia orgánu verejnej správy a nadobudnutím právoplatnosti orgánu verejnej správy. 
 	O 	N 	ide o konanie v tzv. plnej jurisdikcii správneho súdu, korešponduje to aj so súčasnou právnou úpravou ( t. č. § 250i ods. 2 OSP) a je v súlade s judikatúrou ESĽP. 	
MO SR 	Všeobecne 
Odporúčame návrh zákona upraviť po legislatívno-technickej a gramatickej stránke. Napríklad: v § 6 ods. 1 odporúčame za slovom „ustanovených“ doplniť slovo „týmto“, v § 44 ods. 1 odporúčame písmená „a), b), c), a d)“ nahradiť písmenami „a) až d)“, v § 116 ods. 3 odporúčame slová „a nie sú“ nahradiť slovami „ak nie sú“, v § 178 ods. 4 odporúčame slovo „odseku“ nahradiť slovom „odsekov“, v § 227 ods. 3 a § 237 odporúčame za slová „číslo jeho“ doplniť slová „cestovného“, v poznámkach pod čiarou odporúčame uvádzať platné právne predpisy v úplnom znení. 	O 	A 	 	
MO SR 	§ 3 ods. 3 
Odporúčame za slovo „vydaný“ doplniť slová „orgánom verejnej správy“ a vypustiť slová „v oblasti verejnej správy“, nakoľko správnym konaním v zmysle tohto návrhu zákona sa považuje postup orgánu verejnej správy v rámci výkonu jeho pôsobnosti v oblasti verejnej správy.  	O 	N 	Poukazovanie na oblasť verejnej správy je dôležité z toho dôvodu, že len tá rozhodovacia činnosť, ktorá je spojená s výkonom verejnej ( vrchnostenskej) správy, môže byť predmetom súdneho prieskumu 	
MO SR 	§ 7 písm. d) 
Písmeno d) navrhujeme uvádzať v tomto znení: 
„d) rozhodnutia okresných úradov, okresných úradov v sídle kraja alebo vojenského zdravotníckeho zariadenia proti ktorým podľa osobitných predpisov x) nie je prípustné odvolanie a nemožno ich preskúmať súdom,“ 

Poznámka pod čiarou k odkazu x) znie: 
„x) Zákon č. 319/2002 Z. z. o obrane Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, zákon č. 570/2005 Z. z. o brannej povinnosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, zákon č. 569/2005 Z. z. o alternatívnej službe v čase vojny a vojnového stavu v znení neskorších predpisov.” 

Odôvodnenie: Písmeno d) v navrhovanom znení je neaktuálne a nie je v súlade s platnými právnymi predpismi. Zákonom č. 345/2012 Z. z. o niektorých opatreniach v miestnej štátnej správe a o zmene a doplnení niektorých zákonov boli zrušené územné vojenské správy. Pôsobnosť zrušených územných vojenských správ v súčasnosti vykonávajú okresné úrady a okresné úrady v sídle kraja. Podľa zákona č. 570/2005 Z. z. o brannej povinnosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov vo veciach prieskumu zdravotnej spôsobilosti v období krízovej situácie vydávajú rozhodnutia aj vojenské zdravotnícke zariadenia, ktoré sú oprávnené rozhodovať o zdravotnej spôsobilosti vojaka mimoriadnej služby. Proti týmto rozhodnutiam nie je prípustné odvolanie a nemožno ich preskúmať súdom. 
Z navrhovaného znenia súčasne odporúčame vypustiť aj slová „branná pohotovosť štátu“ v nadväznosti na čl. 11 ods. 7 ústavného zákona č. 227/2002 o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu v znení neskorších predpisov, nakoľko vyššie spomenuté orgány verejnej správy nerozhodujú len v čase vojnového stavu. Sú oprávnené vydávať rozhodnutia aj v čase vojny, v čase núdzového stavu alebo v čase výnimočného stavu. 
 	O 	A 	celé ustanovenie precizované 	
MO SR 	§ 7 
1. V § 7 písm. e) žiadame vypustiť slová „ozbrojených síl a“. 
2. V § 7 žiadame za písmeno e) vložiť nové písmeno f), ktoré znie: 
„f) personálne rozkazy a disciplinárne rozkazy, ktorých preskúmanie vylúčia osobitné predpisy, x)“ 

Poznámka pod čiarou k odkazu x) znie: 
„x) § 91 a 145 zákona č. ...../2014 Z. z. o štátnej službe profesionálnych vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“ 

Odôvodnenie: 
Ministerstvo obrany Slovenskej republiky predložilo v roku 2014 do legislatívneho procesu návrh zákona o štátnej službe profesionálnych vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „návrh zákona“). V súčasnosti je návrh zákona predložený do Národnej rady Slovenskej republiky. Účinnosť návrhu zákona sa navrhuje od 1. januára 2015. Pri spracovaní ustanovení návrhu zákona, v ktorých sa predpokladá preskúmateľnosť, resp. nepreskúmateľnosť personálnych rozkazov, ktoré sa vydávajú pri prijatí občana do štátnej služby profesionálneho vojaka, v právnych vzťahoch profesionálneho vojaka súvisiacich so zmenami v štátnej službe a pri skončení štátnej služby prepustením, a disciplinárnych rozkazov Ministerstvo obrany Slovenskej republiky vychádzalo z § 248 Občianskeho súdneho poriadku, podľa ktorého súdy nepreskúmavajú rozhodnutia správnych orgánov, ktorých preskúmanie vylučujú osobitné zákony. Podľa návrhu zákona preskúmateľné súdom budú len personálne rozkazy vydávané pri skončení štátnej služby prepustením. Personálne rozkazy vydávané pri prijatí občana do štátnej služby profesionálneho vojaka a v právnych vzťahoch profesionálneho vojaka súvisiacich so zmenami v štátnej službe a disciplinárne rozkazy nebudú preskúmateľné súdom. S návrhom Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky, aby boli preskúmateľné súdom aj rozkazy o vzniku a zmene služobných pomerov nemožno súhlasiť, a to najmä z dôvodu, že jednou zo základných povinností profesionálneho vojaka je vykonávať štátnu službu v mieste a vo funkcii podľa potrieb služobného úradu. Právne postavenie profesionálneho vojaka si vyžaduje samostatný zákon o jeho štátnej službe, keďže profesionálny vojak vykonáva štátnu službu za špecifických podmienok, ktoré sú odlišné od vykonávania štátnej služby občanov, ktorí nevykonávajú štátnu službu v služobnom pomere. Z tohto dôvodu nepovažujeme za účelné, aby personálne rozkazy a disciplinárne rozkazy boli preskúmavané súdom. 
 	Z 	A 	 	
MO SR 	§ 197 ods. 1  
V § 197 ods. 1 žiadame slová „Vojenského úradu sociálneho zabezpečenia“ nahradiť slovami „Ministerstva obrany Slovenskej republiky, ministra obrany Slovenskej republiky, nadriadeného určeného podľa osobitného predpisu, x)“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu x) znie: 
„x) § 84 ods. 4 písm. b) zákona č. 328/2002 Z. z. o sociálnom zabezpečení policajtov a vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.“ 

Odôvodnenie: Podľa § 197 ods. 1 návrhu zákona sa sociálnymi vecami má rozumieť aj rozhodovanie Vojenského úradu sociálneho zabezpečenia. V § 197 ods. 3 je ďalej ustanovené, že ak nie je v tejto hlave návrhu zákona uvedené inak, vzťahujú sa na konanie v sociálnych veciach ustanovenia o konaní o všeobecnej správnej žalobe (§ 174 až § 190). Z § 177 ods. 1 návrhu zákona vyplýva, že žalovaným je orgán verejnej správy, ktorý rozhodol o riadnom opravnom prostriedku. Vojenský úrad sociálneho zabezpečenia však nerozhoduje o riadnom opravnom prostriedku. Odvolacím orgánom podľa § 84 ods. 4 písm. b) zákona č. 328/2002 Z. z. o sociálnom zabezpečení policajtov a vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov v konaní o dávkach a službách sociálneho zabezpečenia a dávkach podľa všeobecných predpisov o sociálnom zabezpečení je Ministerstvo obrany Slovenskej republiky, ak ide o odvolanie proti rozhodnutiu Vojenského úradu sociálneho zabezpečenia, nadriadený určený podľa osobitného predpisu, ak ide o rozhodnutie o dávkach nemocenského zabezpečenia profesionálnych vojakov počas trvania služobného pomeru, a v ostatných prípadoch minister obrany Slovenskej republiky. 
 	Z 	A 	 	
MO SR 	Nadpis šiestej časti 
Z dôvodu absencie spoločnej úpravy vecí týkajúcich sa viacerých alebo všetkých ustanovení návrhu zákona odporúčame nadpis uvádzať v tomto znení: 
„Prechodné a záverečné ustanovenia“. 
 	O 	A 	 	
MO SR 	§ 483 a § 487 
§ 483 a § 487 odporúčame upraviť podľa čl. 9 ods. 5 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky. 	O 	A 	 	
MO SR 	§ 485 
Slová „tretej hlavy piatej časti“ odporúčame nahradiť slovami „piatej časti tretej hlavy“. 	O 	N 	v praxi sa takéto pomenovanie nepoužíva. 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 7 
V § 7 písm. f) bližšie definovať pojem „ujma na subjektívnych právach účastníka“. 
Odôvodnenie: ÚJD SR odporúča konkretizovať označený pojem vzhľadom na zmenu textu z prebratého § 248 písm. a) OSP týkajúceho sa nepreskúmavania rozhodnutí orgánov verejnej správy predbežnej, procesnej alebo poriadkovej povahy, ak nemohli mať za následok ujmu na subjektívnych právach účastníka. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	ČA 	ustanovenie bolo preformulované a spresnené 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 14 
Text v § 14 nahradiť nasledujúcim textom: „Na konanie o správnej žalobe v oblasti hospodárskej súťaže a podľa atómového zákona 83) je príslušný Krajský súd v Bratislave; jeho obvodom je celé územie Slovenskej republiky. 

Doplniť novú poznámku pod čiaru k odkazu 83), ktorá znie: 
„83) zákon č. 541/2004 Z. z. o mierovom využívaní jadrovej energie (atómový zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov“. 
Odôvodnenie: ÚJD SR preferuje s ohľadom na vzájomnú prepojenosť sporov týkajúcich sa nároku na náhradu jadrovej škody súvislosti s jadrovou udalosťou podľa Návrhu zákona civilný sporový poriadok a správnych žalôb podľa zákona č. 541/2004 Z. z. o mierovom využívaní jadrovej energie (atómový zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a zároveň rovnakého miesta sídla prevádzkovateľov jadrových zariadení, t. j. Bratislava, ktorými sú najmä: Slovenské elektrárne, a. s., Mlynské nivy 47, 821 09 Bratislava, Jadrová a vyraďovacia spoločnosť, a. s., Tomášikova 22, 821 02 Bratislava a Jadrová energetická spoločnosť Slovenska, a. s., Tomášikova 22, 821 02 Bratislava výlučnú príslušnosť jedného súdu pre celé územie Slovenskej republiky, a to Krajského súdu v Bratislave. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	ČA 	doplnený odkaz pod čiarou 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 43  
V § 43 ods. 4, § 243, § 255 a § 413 doplniť minimálnu lehotu počítanú v dňoch pre súdom určenú lehotu na vyjadrenie sa k vyjadreniu Komisie alebo k vyjadreniu protimonopolného úradu, k žalobe a pod. 
Odôvodnenie: ÚJD SR odporúča, aby bola upravená minimálna lehota na vyjadrenie sa. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	ČA 	celé ustanovenie bolo upravené 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 72 
V § 72 konkretizovať pojem „verejnej dátovej siete“ a zosúladiť účinnosť návrhu zákona, resp. § 72 s prechodnými ustanoveniami zákona o e-Governmente. 
Odôvodnenie: ÚJD SR odporúča už i vzhľadom na uloženú povinnosť orgánom verejnej moci v uvedenom ustanovení, t. j. vytvoriť podmienky pre komunikáciu so správnym súdom a pre doručovanie prostredníctvom elektronickej schránky alebo verejnej dátovej siete, definovať označený pojem. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	A 	ustanovenie bolo vypustené 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 82 
V § 82 ods. 1 v prvej vete za slová „utajované informácie chránené osobitným predpisom 17)“ vložiť čiarku a slová „citlivé informácie 84)“. 
Doplniť novú poznámku pod čiaru k odkazu 84), ktorá znie: 
„84) § 3 ods. 14, 15 zákona č. 541/2004 Z. z. o mierovom využívaní jadrovej energie (atómový zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov“. 

Odôvodnenie: požiadavka doplnenia citlivých informácii vyplýva z charakteru uvedených informácií. Podľa § 3 ods. 14, 15 zákona č. 541/2004 Z. z. o mierovom využívaní jadrovej energie (atómový zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov „(14) Za dokumentáciu obsahujúcu citlivé informácie sa považuje dokumentácia, ktorej zverejnenie by sa mohlo použiť na naplánovanie a vykonanie činností s cieľom spôsobiť narušenie alebo zničenie jadrového zariadenia a tým nepriaznivo ovplyvniť bezpečnosť verejnosti a spôsobiť ekologickú alebo ekonomickú škodu. Táto dokumentácia sa nezverejňuje podľa osobitného predpisu.“ „(15) Dokumentáciou obsahujúcou citlivé informácie sa rozumie dokumentácia uvedená v prílohe č. 1 bode A písm. c), bode B písm. a), b), i), m), bode C písm. a), d), i), j), s), w) a prílohe č. 2 bode A písm. b), bode B písm. b).“ 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	doplnené aj v súlade s CSP 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 82 
V § 82 ods. 4 v prvej vete za slová „spisu“ vložiť slová „uvedeného v odseku 3“ a za slová „uvedené v odseku 1“ vložiť slová „s výnimkou citlivých informácií 84)“. 
Odôvodnenie: precizovanie textu vo vzťahu k nahliadaniu do administratívneho spisu uvedeného v odseku 3 a požiadavka vyňatia citlivých informácii vyplývajúca z charakteru uvedených informácií. Podľa § 3 ods. 14, 15 zákona č. 541/2004 Z. z. o mierovom využívaní jadrovej energie (atómový zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov „(14) Za dokumentáciu obsahujúcu citlivé informácie sa považuje dokumentácia, ktorej zverejnenie by sa mohlo použiť na naplánovanie a vykonanie činností s cieľom spôsobiť narušenie alebo zničenie jadrového zariadenia a tým nepriaznivo ovplyvniť bezpečnosť verejnosti a spôsobiť ekologickú alebo ekonomickú škodu. Táto dokumentácia sa nezverejňuje podľa osobitného predpisu.“ „(15) Dokumentáciou obsahujúcou citlivé informácie sa rozumie dokumentácia uvedená v prílohe č. 1 bode A písm. c), bode B písm. a), b), i), m), bode C písm. a), d), i), j), s), w) a prílohe č. 2 bode A písm. b), bode B písm. b).“. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	doplnené aj v súlade s CSP 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 84 
V § 84 v druhej vete na konci textu vložiť text „alebo iným subjektom konania, ani neumožní nahliadnuť do nej.“ 
Odôvodnenie: ÚJD SR žiada vyňatie dokumentácie nesprístupnenej podľa zákona č. 211/2000 Z. z. o slobodnom prístupe k informáciám a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o slobode informácií) v znení neskorších predpisov z možnosti nahliadnuť do nej s poukazom na argumenty uplatnené k materiálu Legislatívny rámec rekodifikácie civilného práva procesného z 12. 03. 2013. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	ČA 	ustanovenie precizované, ale to, že neumožní do nej nahliadnuť je jasné. 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 87 
V § 87 ods. 1 za slová „alebo k ich zástupcom“ vložiť slová „alebo k iným subjektom konania“. 
Odôvodnenie: ÚJD SR odporúča i pomer k iným subjektom konania (napr. zainteresovaná verejnosť) brať ako dôvod pre vylúčenie sudcu správneho súdu z prejednávania a rozhodovania veci. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 95 
V § 95 za slová „účastníkovi“ vložiť čiarku a slová „ktorý uplatnil námietku zaujatosti“. 
Odôvodnenie: precizovanie textu – definícia účastníka, ktorému súd môže uložiť poriadkovú pokutu. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 107 
V § 107 ods. 1 písm. a) slovo „účastníci“ nahradiť slovom „účastník“. 
Odôvodnenie: ÚJD SR odporúča, aby na nariadenie pojednávania stačilo požiadanie účastníka, t. j. aspoň jedného. Znenie navrhovaného textu v písm. a) nie je jednoznačné. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 108 
V § 108 ods. 2 v druhej vete pred slovo „účastníkov“ vložiť slovo „všetkých“. 
Odôvodnenie: precizovanie textu – skrátenie lehoty na predvolanie by mali odsúhlasiť „všetci“ účastníci. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	N 	súhlas sa vždy vyžaduje od toho účastníka, ktorého sa to týka, súhlas účastníkov , u ktorých bola lehota zachovaná nie je potrebný.  	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 109 
V § 109 ods. 3 v prvej vete za slová „ochranu utajovaných informácií“ vložiť čiarku a slová „citlivých informácií 84)“. 
Odôvodnenie: požiadavka doplnenia citlivých informácii vyplýva z charakteru uvedených informácií. Podľa § 3 ods. 14, 15 zákona č. 541/2004 Z. z. o mierovom využívaní jadrovej energie (atómový zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov „(14) Za dokumentáciu obsahujúcu citlivé informácie sa považuje dokumentácia, ktorej zverejnenie by sa mohlo použiť na naplánovanie a vykonanie činností s cieľom spôsobiť narušenie alebo zničenie jadrového zariadenia a tým nepriaznivo ovplyvniť bezpečnosť verejnosti a spôsobiť ekologickú alebo ekonomickú škodu. Táto dokumentácia sa nezverejňuje podľa osobitného predpisu.“ „(15) Dokumentáciou obsahujúcou citlivé informácie sa rozumie dokumentácia uvedená v prílohe č. 1 bode A písm. c), bode B písm. a), b), i), m), bode C písm. a), d), i), j), s), w) a prílohe č. 2 bode A písm. b), bode B písm. b).“ 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	A 	preformulované a zosúladené s CSP 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 124 
V § 124 v prvej vete za slová „o utajovaných skutočnostiach chránených podľa osobitných predpisov“ vložiť čiarku a slová „citlivých informácií 84)“. 
Odôvodnenie: požiadavka doplnenia citlivých informácii vyplýva z charakteru uvedených informácií. Podľa § 3 ods. 14, 15 zákona č. 541/2004 Z. z. o mierovom využívaní jadrovej energie (atómový zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov „(14) Za dokumentáciu obsahujúcu citlivé informácie sa považuje dokumentácia, ktorej zverejnenie by sa mohlo použiť na naplánovanie a vykonanie činností s cieľom spôsobiť narušenie alebo zničenie jadrového zariadenia a tým nepriaznivo ovplyvniť bezpečnosť verejnosti a spôsobiť ekologickú alebo ekonomickú škodu. Táto dokumentácia sa nezverejňuje podľa osobitného predpisu.“ „(15) Dokumentáciou obsahujúcou citlivé informácie sa rozumie dokumentácia uvedená v prílohe č. 1 bode A písm. c), bode B písm. a), b), i), m), bode C písm. a), d), i), j), s), w) a prílohe č. 2 bode A písm. b), bode B písm. b).“ 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	A 	preformulované a zosúladené s CSP 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 135 
V § 135 ods. 4 v prvej vete pred slovo „verejnosť“ vložiť slovo „zainteresovaná“. 
Odôvodnenie: precizovanie textu vo vzťahu k § 41. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	N 	tu ide o akúkoľvek verejnosť  	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 137 
V § 137 ods. 2 za prvú vetu vložiť nasledujúcu vetu: „Súd jasne a výstižne vysvetlí, ktoré skutočnosti považuje za preukázané a ktoré nie, ktoré dôkazy vykonal, z ktorých dôkazov vychádzal a ako ich vyhodnotil, prečo nevykonal ďalšie dôkazy a ako vec právne posúdil.“ 
Odôvodnenie: precizovanie textu. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	ČA 	ustanovenie bolo doplnené 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 137 
V § 137 ods. 4 na koniec textu vložiť vetu: „Ak sa súd odchýli od ustálenej rozhodovacej praxe, odôvodnenie rozsudku obsahuje aj dôkladné odôvodnenie tohto odklonu.“ 
Odôvodnenie: text odôvodnenia je súčasťou pripomienky. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	ČA 	ustanovenie bolo doplnené 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 142 
V § 142 doplniť, kedy nastáva dátum právoplatnosti rozsudku pri viacerých účastníkoch konania a iných subjektoch konania. 
Odôvodnenie: precizovanie textu. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu:§ 142 
V § 142 ods. 3 za slová „osoby zúčastnené na konaní“ doplniť čiarku a slová „zainteresovanú verejnosť a“. 
Odôvodnenie: požiadavka zahrnutia zainteresovanej verejnosti podľa názoru ÚJD SR vyplýva z postavenia zainteresovanej verejnosti v konaní. Z uvedeného dôvodu by výrok právoplatného rozsudku mal byť záväzný aj pre zainteresovanú verejnosť. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 142 
V § 142 ods. 2 vložiť nové písmeno c), ktoré znie: „c) správnej žalobe podľa atómového zákona 83) a správnej žalobe proti rozhodnutiu, ktorým sa zamietlo sprístupnenie informácie podľa atómového zákona 83)“. 
Odôvodnenie: požiadavka vloženia nového písmena vyvstala z dôvodu zabezpečenia výkonu štátneho dozoru nad jadrovou bezpečnosťou jadrových zariadení a doterajšej účasti v súdnych sporoch. Zabezpečenie jadrovej bezpečnosti a ochrana utajovaných skutočností a citlivých informácií patrí k podstatným atribútom činnosti Úradu jadrového dozoru Slovenskej republiky. Následné obnovenie stavu by v prípade určitých rozhodovaní podľa atómového zákona bolo minimálne ťažko realizovateľné, ak nie nemožné. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	N 	pri rozhodovaní podľa infozákona to nie je nevyhnutné 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 169 
V § 169 ods. 3 doplniť lehotu, od ktorej sa počíta lehota na uplatnenie náhrady svedka, resp. znalca. 
Odôvodnenie: absencia označenia časového bodu, od ktorého sa počíta desaťdňová lehota na uplatnenie nároku. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	N 	to už je v praxi súdov vyriešené – je to od podania výpovede. 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 192 
V § 192 v druhej vete za slová „na návrh žalobcu“ doplniť slová „alebo žalovaného“. 
Odôvodnenie: ÚJD SR odporúča, aby navrhovanie dôkazov nebolo len právom žalobcu, ale aj žalovaného. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 254 
V § 254 v druhej vete, v § 442 ods. 2 v druhej vete a v § 478 ods. 3 zvážiť nahradenie textu „ustanovenia § 182 až 186“ textom „ustanovenia § 183 až 186“. 
Odôvodnenie: v § 182 sú upravené dôvody pre možnosť priznať odkladný účinok správnej žaloby. Dôvody pre priznania odkladného účinku žaloby proti inému zásahu orgánu verejnej moci sú uvedené v § 254 prvá veta. Dôvody pre možnosť priznania odkladného účinku kasačnej sťažnosti sú uvedené v § 442 ods. 1. Dôvody pre možnosť priznania odkladného účinku žaloby na obnovu konania sú uvedené v § 478 ods. 1 a 2. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: 
V § 268, § 278, § 288, § 298 a § 308 zvážiť nahradenie textu „treba bezodkladne doručiť účastníkom“ textom „súd bezodkladne doručí účastníkom“. 
Odôvodnenie: absencia určenia subjektu povinného doručiť rozhodnutie správneho súdu. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 443 
V § 433 ods. 2 druhá veta slovo „bydlisko“ nahradiť slovom „trvalý, resp. prechodný pobyt“. 
Odôvodnenie: precizovanie textu. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 441 
V § 441 ods. 2 vložiť nové písmeno c), ktoré znie: c) správnej žalobe podľa atómového zákona 83) a správnej žalobe proti rozhodnutiu, ktorým sa zamietlo sprístupnenie informácie podľa atómového zákona 83). 
Odôvodnenie: požiadavka vloženia nového písmena vyvstala z dôvodu zabezpečenia výkonu štátneho dozoru nad jadrovou bezpečnosťou jadrových zariadení a doterajšej účasti v súdnych sporoch. Zabezpečenie jadrovej bezpečnosti a ochrany utajovaných skutočností a citlivých informácií patrí k podstatným atribútom činnosti Úradu jadrového dozoru Slovenskej republiky. Následné obnovenie stavu by v prípade určitých rozhodovaní podľa atómového zákona bolo minimálne ťažko realizovateľné, ak nie nemožné. Uvedená pripomienka súvisí s uplatnenou pripomienkou k § 142 ods. 2 (vloženie nového písmena c). 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	N 	pri rozhodovaní podľa infozákona to nie je nevyhnutné 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 448 
V § 448 ods. 2 slová „kasačným návrhom“ nahradiť slovami „sťažnostným návrhom“. 
Odôvodnenie: zjednotenie označenia návrhu s § 440 ods. 1 písm. d) /d) návrh výroku rozhodnutia (sťažnostný návrh)/. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	K vlastnému materiálu: § 484 
V § 484 ods. 1 slová „ustanovenia tohto zákona“ nahradiť slovami „Občianskeho súdneho poriadku“. 
Odôvodnenie: precizovanie textu z dôvodu odstránenia nejednoznačnosti významu. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	N 	ide o prechodné ustanovenie - to je správne 

ÚJD SR 	Všeobecná pripomienka k celému textu vlastného materiálu: 
Všeobecná pripomienka k celému textu vlastného materiálu: slová „utajované informácie“ v akomkoľvek gramatickom tvare nahradiť slovami „utajované skutočnosti“ v príslušnom gramatickom tvare. 
Odôvodnenie: poznámka pod čiarou k odkazu č. 17 (utajované informácie chránené osobitným predpisom) odkazuje na zákon č. 215/2004 Z. z. o ochrane utajovaných skutočnosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	Všeobecná pripomienka k celému textu vlastného materiálu: 
Všeobecná pripomienka k celému textu vlastného materiálu: k názvu právneho predpisu uvedeného v poznámke pod čiarou doplniť buď slová „v znení neskorších právnych predpisov“ alebo číslo novely právneho predpisu. 
Odôvodnenie: názvy právnych predpisov, ktoré už boli novelizované, nie sú citované spôsobom upraveným v bode 48. Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky. 
Pripomienka je odporúčajúceho charakteru. 
 	O 	A 	 	
ÚNMS SR 	k § 7 písm. i) 
V § 7 sa v písm. i) uvádzajú rozhodnutia, ktorými sa zamietli žiadosti o povolenie výnimiek z bezpečnostných predpisov a z technických noriem. 
Dovoľujeme si upozorniť predkladateľa, že výnimky z technických noriem sa už nepovoľujú. Povoľovanie výnimiek z technických noriem upravoval § 10 zákona č. 142/1991 Zb. z 19. marca 1991 o česko-slovenských technických normách. Výnimky z technických noriem schválených pred účinnosťou tohto zákona povoľoval Federálny úrad pre normalizáciu a meranie, neskôr Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky (zákon č. 2/1992 Zb. a zákon č. 143/1995 Z. z.), výnimky z technických noriem schválených po účinnosti zákona č. 142/1991 Zb. povoľoval podľa § 7 neopomenuteľný účastník uvedený v norme. 
Podľa § 35 ods. 7 zákona č. 264/1999 Z. z. o technických požiadavkách na výrobky a o posudzovaní zhody a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa slovenské technické normy označené značkou STN schválené pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto zákona považujú za slovenské technické normy podľa tohto zákona. 
Podľa § 35 ods. 8 zákona č. 264/1999 Z. z. o technických požiadavkách na výrobky a o posudzovaní zhody a o zmene a doplnení niektorých zákonov podnikatelia a orgány štátnej správy sú povinné do 31. decembra 2000 riadiť sa ustanoveniami slovenskej technickej normy, ktoré sú označené ako záväzné podľa doterajších predpisov. 

Vzhľadom na dobrovoľné používanie slovenských technických noriem stanovené zákonom č. 264/1999 Z. z. o technických požiadavkách na výrobky a o posudzovaní zhody a o zmene a doplnení niektorých zákonov, nie je dôvod na povoľovanie výnimiek. Pokiaľ ide o normy citované v texte právnych predpisov, sme toho názoru, že v prípade ich nedodržania ide skôr o nedodržanie samotného predpisu, nie normy. 
 	O 	ČA 	ustanovenie bolo precizované 	
MZVaEZ SR 	K § 6 ods. 2  
V odseku 2 navrhujeme vložiť nové písmeno e) ktoré znie: „e) správnych žalobách vo veciach víz,“ 
Doterajšie písmená e) až k) sa označujú ako f) až l) 

Odôvodnenie: 
Dôvodom na doplnenie ustanovení o práve na podanie správnej žaloby vo veciach víz je skutočnosť, že Európska komisia svojím listom z 18.10.2013 oznámila SR, že si údajne neplní povinnosti, ktoré jej vyplývajú z čl. 19 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii a ďalších predpisov EÚ, a to tým, že právny poriadok SR neumožňuje súdny prieskum odvolacieho rozhodnutia väčšiny žiadateľov o vízum proti rozhodnutiu o odvolaní, zrušení alebo zamietnutí víza. Zatiaľ takúto možnosť majú len rodinní príslušníci občana Európskej únie (§ 16 ods. 12 zákona č. 404/2011 z. z. o pobyte cudzincov). Okrem toho právo odvolať sa proti rozhodnutiu o neudelení víza majú tí žiadatelia o vízum, ktorí podali žiadosť o vízum na cestu do SR na zastupiteľských úradoch tých členských štátov EÚ, ktoré zastupujú SR vo vízovom konaní, keďže väčšina členských štátov EÚ už tento inštitút zaviedla. 
Prijatím navrhovaných ustanovení by sa zrovnoprávnili všetci žiadatelia o vízum vo svojom práve na súdne preskúmanie negatívneho rozhodnutia o žiadosti o udelenie víza. 
 	O 	N 	vydiskutované – konanie vo veciach víz bude predmetom súdneho prieskumu na základe všeobecnej správnej žaloby 	
MZVaEZ SR 	K § 16  

V § 16 navrhujeme doplniť odsek 2, ktorý znie: „ 2. Na konanie o správnej žalobe vo veciach víz je príslušný Krajský súd Bratislava.“ 

Odôvodnenie: 
V nadväznosti na pripomienku k § 6 ods. 2, odporúčame v § 16 doplniť kauzálnu príslušnosť správnych súdov aj na konanie vo veciach víz. Na konanie vo veciach víz sa určuje kauzálna príslušnosť Krajského súdu v Bratislave. Žalovanou stranou bude v každom konaní Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí SR a žalobcom občan cudzieho štátu bez pobytu v SR. 
 	O 	N 	vydiskutované – konanie vo veciach víz bude prednmetom súdneho prieskumu na základe všeobecnej správnej žaloby 	
MZVaEZ SR 	K § 26 ods. 1  
V odseku 1 odporúčame slová „prináleží mu“ nahradiť slovom „má“ 
Pripomienka legislatívno-technická. 
 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K § 73 ods.2 a ods. 3 
Slová „slovenský zastupiteľský alebo konzulárny orgán“ odporúčame nahradiť „zastupiteľský úradXX “ s odkazom na poznámku pod čiarou, ktorý znie: „§ 6 zákona č. 151/2010 Z. z. o zahraničnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“ 
Pripomienka legislatívno-technická 
 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K § 73 ods. 2  
V záujme predchádzania problémom v aplikačnej praxi, odporúčame znenie druhej časti prvej vety (od bodkočiarky) precizovať tak, aby úloha MZVaEZ SR v oblasti doručovania písomností bola jednoznačná (ani z osobitnej časti dôvodovej správy nie sú známe podrobnosti). MZVaEZ doručuje do zahraničia (príslušným orgánom cudzieho štátu) vždy prostredníctvom zastupiteľských úradov. 

 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K § 79 ods. 1 písm. a) 
V § 79 ods. 1 písm. a) odporúčame v kontexte uvedeného vnútorného odkazu slovo „preložiť“ nahradiť slovom „predložiť“. 
Pripomienka legislatívno-technická 
 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K § 81 ods.2  
V § 81 ods.2 odporúčame za slovom „nahliadnutie“ vložiť slová „podľa odseku 1“ 
Pripomienka legislatívno-technická 
 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K § 205 ods. 1  
Z dôvodu uplatnenia vyššie uvedenej vecnej pripomienky týkajúcej sa konania vo veci víz, navrhujeme v odseku 1 a odseku 5 za slovami „pobytu cudzincov“ doplniť slová „a víz“. 

 	O 	N 	vydiskutované – konanie vo veciach víz bude prednmetom súdneho prieskumu na základe všeobecnej správnej žaloby 	
MZVaEZ SR 	K § 235 
Odporúčame vypustiť označenie odseku 1 ako nadbytočné. 
Pripomienka legislatívno-technická 
 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K tretej časti  
Do tretej časti navrhujeme doplniť štvrtý diel, nové § 238 až 247 týkajúce sa konania vo veciach víz, ktoré znejú: 
„Štvrtý diel 
Konanie vo veciach víz 

§ 238 
Žalobca sa môže správnou žalobou podľa štvrtého dielu tejto hlavy domáhať preskúmania rozhodnutia týkajúceho sa víz vydaného podľa osobitného predpisu 42). 

§ 239 
Účastníci konania 
Účastníkmi konania sú žalobca a žalovaný. 

§ 240 
Žalobná legitimácia 
Žalobcom je fyzická osoba, ktorá o sebe tvrdí, že ako účastník správneho konania bola rozhodnutím podľa § 238 ukrátená na svojich právach, právom chránených záujmoch alebo povinnostiach. 

§ 241 
Žalovaný 
Žalovaným je orgán verejnej správy, ktorý vydal rozhodnutie podľa osobitného predpisu42). 

§ 242 
Lehota na podanie žaloby 
Správnu žalobu možno podať do 30 dní odo dňa doručenia rozhodnutia podľa § 238. 

§ 243 
Náležitosti správnej žaloby 
(1) Správna žaloba musí okrem všeobecných náležitostí podania (§ 56) obsahovať 
a) označenie druhu žaloby, 
b) označenie žalovaného, 
c) označenie napadnutého rozhodnutia, 
d) opísanie rozhodných skutočností (žalobné body), 
e) označenie dôkazov, ktorých sa žalobca dovoláva, 
f) návrh výroku rozhodnutia (žalobný návrh). 

(2) K správnej žalobe musí byť pripojené napadnuté rozhodnutie. 

Odkladný účinok správnej žaloby 
§ 244 
(1) Podanie správnej žaloby nemá odkladný účinok. 

(2) Správny súd môže na návrh žalobcu a po vyjadrení žalovaného uznesením priznať žalobe odkladný účinok. Na rozhodovanie správneho súdu o odkladnom účinku sa primerane použijú ustanovenia § 182 až186. Správny súd rozhodne o návrhu na priznanie odkladného účinku do 30 dní od jeho podania. 

§ 245 
Žalovaný je na výzvu povinný v určenej lehote predložiť správnemu súdu vyjadrenie k žalobe. 

Rozhodnutie o správnej žalobe 
§ 246 
Ak správny súd po preskúmaní zistí, že žaloba nie je dôvodná, rozsudkom ju zamietne. 

§ 247 
Ak správny súd zistí dôvodnosť správnej žaloby, rozsudkom zruší napadnuté rozhodnutie. Vo výroku rozsudku správny súd uvedie označenie žalovaného, číslo a deň zrušeného rozhodnutia, meno a priezvisko žalobcu, číslo jeho pasu alebo iného dokladu totožnosti.“ 

Poznámka pod čiarou k odkazu 42 znie: „ 42) § 16 ods. 9 zákona č. 404/2011 Z. z. o pobyte cudzincov a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“ 

Odôvodnenie: 
Podaním správnej žaloby sa možno domáhať preskúmania rozhodnutia orgánu verejnej správy vydaného vo veciach zamietnutia, zrušenia alebo odvolania schengenského víza podľa § 16 zákona o pobyte cudzincov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. 
Žalobcom je fyzická osoba tvrdiaca o sebe, že bola rozhodnutím orgánu verejnej správy ukrátená na svojich právach, právom chránených záujmoch alebo povinnostiach. Táto fyzická osoba musí pritom byť účastníkom správneho konania, v ktorom bolo vydané napadnuté rozhodnutie. 
Žalovaným je orgán verejnej správy, ktorý napadnuté rozhodnutie vydal, teda Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky. 
Účastníkmi konania sú žalobca a žalovaný. Správnu žalobu vo veciach víz cudzincov možno podať v subjektívnej 30 dňovej lehote, ktorá začína plynúť odo dňa doručenia rozhodnutia o odvolaní. 
Návrh znenie zákona vymedzuje náležitosti správnej žaloby, ktorej prílohou je napadnuté rozhodnutie. 
S podaním správnej žaloby nie je spojený aj odkladný účinok. Správny súd však môže na návrh žalobcu a po vyjadrení žalovaného uznesením priznať žalobe odkladný účinok. Správny súd v takomto prípade rozhoduje primerane podľa ustanovení upravujúcich odkladný účinok pri správnej žalobe. 
Vo veci samej rozhoduje správny súd rozsudkom. Nedôvodnú žalobu zamietne a v prípade dôvodnosti žaloby zruší napadnuté rozhodnutie žalobcu. 

 	O 	N 	vydiskutované – konanie vo veciach víz bude predmetom súdneho prieskumu na základe všeobecnej správnej žaloby 	
MZVaEZ SR 	K § 73, osobitnej časti dôvodovej správy 
V osobitnej časti dôvodovej správy odporúčame v texte k § 73 v predposlednom odseku vypustiť slová „ktoré zatiaľ neratifikovala” z dôvodu, že SR uvedené dohovory nielen neratifikovala, ale ich ani nepodpísala. 
 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	Všeobecná 
V nadväznosti na vyššie uvedenú vecnú pripomienku MZVaEZ SR odporúčame vykonať aj úpravy v zákone č. 404/2011 Z. z. o pobyte cudzincov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, napr. vložením novelizačného čl. II, ktorý znie: 
„Čl. II 
Zákon č. 404/2011 Z. z. o pobyte cudzincov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 75/2013 Z. z., zákona č. 388/2013 Z. z. a zákona č. 495/2013 Z. z. sa mení takto: 
1. V § 16 odsek 12 znie: „Preskúmanie rozhodnutia o odvolaní súdom upravuje osobitný predpis.“.“ 
 	O 	A 	vykoná sa po prípadnom prijatí nových civilných kódexov 
 	
MZVaEZ SR 	K § 228 až 237, osobitnej časti dôvodovej správy 
V osobitnej časti dôvodovej správy odporúčame v texte k § 228 až 237 v treťom odseku vypustiť slová „Diplomatická misia alebo konzulárny úrad Slovenskej republiky v zahraničí (zastupiteľský úrad)“ a slová „Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky“ z dôvodu, že žalovaným môže byť len orgán verejnej správy, ktorý napadnuté rozhodnutie alebo opatrenie vydal teda policajný útvar alebo Ministerstvo vnútra SR. 
 	O 	A 	 	
MH SR 	Všeobecne k poznámkam pod čiarou 
Odporúčame citácie právnych predpisov uviesť do súladu s bodom 48 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR (napr. poznámky pod čiarou k odkazom 11 až 14). 
Odôvodnenie: legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MH SR 	K § 73 ods. 5 
Citácie v ustanovení § 73 ods. 5 odporúčame uviesť do súladu s bodom 57 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
Odôvodnenie: legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MH SR 	K § 74  
V § 74 odporúčame slovo „rôzne“ vypustiť z dôvodu nadbytočnosti. 
Odôvodnenie: legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MH SR 	K § 105 ods. 2 
V § 105 ods. 2 úvodnej vete odporúčame slovo „tým“ nahradiť odkazom na ustanovenie odseku 1. 
Odôvodnenie: legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MH SR 	K § 108 ods. 3 
V § 108 ods. 3 odporúčame doplniť povinný subjekt. 
Odôvodnenie: z navrhovaného znenia nie je zrejmé, kto je povinný upovedomiť osoby zúčastnené na konaní a zainteresovanú verejnosť o konaní. 
 	O 	A 	 	
MH SR 	K § 139 ods. 2 
V § 139 ods. 2 odporúčame nad slovo „predpisu“ umiestniť odkaz na osobitný predpis. 
Odôvodnenie: legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MH SR 	K doložke vybraných vplyvov 
V tabuľke A.2. bode 2 odporúčame predkladateľovi odstrániť označenie „Žiadne“ a doplniť označenie „Pozitívne“. Zároveň odporúčame zosúladenie textu v predkladacej a dôvodovej správe s touto zmenou a vypracovanie Analýzy vybraných vplyvov na podnikateľské prostredie (ďalej len „analýza“). V analýze odporúčame vplyvy opísať bez kvantifikácie. 
Odôvodnenie: návrh zákona by mal podľa doložky vybraných vplyvov zvýšiť vymožiteľnosť práva, čo predstavuje pozitívny vplyv na podnikateľské prostredie. Vymožiteľnosť práva je jeden z najčastejších problémov, ktorý uvádzajú podnikatelia ako prekážku pri vykonávaní ich podnikateľskej činnosti. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 133 a 202  
Zásadne žiadam znenie § 133 ods. 1 nahradiť znením: 

„V konaní podľa § 6 ods. 2 písm. a) a c) je pre rozhodnutie správneho súdu rozhodujúci skutkový a právny stav v čase právoplatnosti rozhodnutia alebo vydania opatrenia orgánu verejnej správy.“. 

Zároveň zásadne žiadam v § 133 ods. 2 písm. b) vypustiť za slovami „písm. b)“ čiarku 
a slovo „c)“. 

Zároveň zásadne žiadam znenie § 202 nahradiť znením: 

„Pre správny súd je rozhodujúci skutkový a právny stav, ktorý tu bol v čase vydania napadnutého rozhodnutia alebo opatrenia.“. 

Odôvodnenie: 
Považujem za dôležité ponechať v súčasnosti platnú právnu úpravu zásady rozhodovania súdov v správnych veciach, ktorá je ustanovená v § 250i zákona č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov. Napriek tomu, že súd nie je viazaný skutkovým stavom zisteným správnym orgánom a preto môže vykonať aj dôkazy nevyhnutné 
na preskúmanie napadnutého rozhodnutia, mal by zohľadňovať len stav do vydania napadnutého rozhodnutia alebo opatrenia. 
 	Z 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 5 ods. 8 
Odporúčam v § 5 ods. 8 slová „a hodnotí“ nahradiť slovami „a dôkazy hodnotí“. 
Odôvodnenie: 
Zastávam názor, že správny súd priamo vykonáva dokazovanie (toto dokazovanie nehodnotí) a hodnotí dôkazy (§ 127 ods. 1), čomu je potrebné prispôsobiť aj dotknuté znenie návrhu ustanovenia. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 5 ods. 12 
Odporúčam ustanovenie § 5 ods. 12 vypustiť. 
Odôvodnenie: Odporúčam zvážiť, či uvedené ustanovenie § 5 ods. 12 nie je v rozpore s § 2 ods. 2 predloženého návrhu zákona. 
 	O 	N 	navrhované ustanovenie nie je v rozpore s § 2 ods. 2 návrhu zákona  	
MPSVR SR 	K § 7 písm. g)  
Odporúčam v § 7 písm. g) na konci čiarku nahradiť bodkočiarkou a doplniť slová „to neplatí pre rozhodnutia v sociálnych veciach,“. 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na povahu a účel rozhodovania v sociálnych veciach považujem za odôvodnené nevylučovať z prieskumu správnym súdom rozhodnutia v sociálnych veciach, ktorých vydanie závisí výlučne od posúdenia zdravotného stavu osôb alebo technického stavu veci, ak samy osebe neznamenajú právnu prekážku výkonu povolania, zamestnania, podnikateľskej alebo inej hospodárskej činnosti. V rámci rozhodovania v sociálnych veciach ide o ochranu sociálnych práv (ide teda o nástroj realizácie ľudských práv) a potrebu právnej garancie týchto práv smerujúcej k sociálnej ochrane jednotlivcov a k ich sociálnemu začleneniu, vrátane potreby vytvorenia právnej možnosti ich súdnej ochrany. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 8 
Odporúčam zosúladiť znenie § 8 návrhu zákona a znenie osobitnej časti dôvodovej správy 
k § 8. 
Odôvodnenie: 
V § 8 návrhu zákona sa upravujú kompetenčné spory „medzi súdmi“. Podľa osobitnej časti dôvodovej správy k § 8 stranami kompetenčného konfliktu by mohli byť nielen súdy, ale aj orgány verejnej správy definované v § 4 návrhu zákona. 
 	O 	ČA 	kompetenčný senát je primárne upravený v CSP v § 11 - 
Podľa ods. 1 tohto ustanovenia spory o právomoc medzi súdmi a inými orgánmi rozhoduje kompetenčný senát najvyššieho súdu podľa tohto zákona. Rozhodnutím kompetenčného senátu sú súdy a orgány verejnej moci viazané. 
Podľa § 8 SSP rieši kompetenčný senát aj kompetenčné spory medzi súdmi o to, či vec patrí do civilného alebo správneho súdnictva. Ustanovenie § 8 na CSP priamo odkazuje. 
 	
MPSVR SR 	K § 13 ods. 3 
Odporúčam v § 13 ods. 3 za slovom „sídlo“ nahradiť čiarku bodkočiarkou a slová „prípadne v obvode ktorého sa zdržuje“ nahradiť slovami „ak žalobcom je fyzická osoba a takého súdu niet, krajský súd v obvode ktorého sa zdržuje“. 
Odôvodnenie: 
Z dôvodu potreby jednoznačne určiť miestnu príslušnosť. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 17 ods. 3  
Odporúčam v § 17 ods. 3 za slová „predloží vec na rozhodnutie“ doplniť slová „sporu o príslušnosti“. 
Odôvodnenie: 
V záujme jednoznačnej interpretácie odporúčam doplniť, že najvyšší súd bude rozhodovať nie v predmete veci, ale spor o príslušnosť. 
 	O 	N 	to je jasné, je to tak aj podľa súčasnej právnej úpravy. 	
MPSVR SR 	K § 18 ods. 1 
Odporúčam v § 18 ods. 1 vypustiť slová „v zákonom vymedzených prípadoch aj“. 
Odôvodnenie: 
Ide o nadbytočný text. Všetky súdy (teda nielen okresné, ale aj krajské súdy i najvyšší súd), v kontexte návrhu zákona, vykonávajú správne súdnictvo v zákonom ustanovených veciach. 
 	O 	ČA 	ustanovenie bolo precizované 	
MPSVR SR 	K § 21 ods. 1 písm. c) a ods. 2 
Odporúčam zjednotiť znenie § 21 ods. 1 písm. c) a ods. 2, pokiaľ ide o predloženie veci veľkému senátu. 
Odôvodnenie: 
Spresnenie textu. Predloženie veci sa upravuje iba v odseku 2, nie v odseku 1 písm. c), 
na ktorý sa odsek 2 odvoláva. V prípade postúpenia veci podľa odseku 1 písm. a) a b) v spojení s odsekom 2 sa tento úkon výslovne uvádza v oboch súvisiacich ustanoveniach. 
 	O 	N 	bude to vždy upravovať rozvrh práce súdu. 	
MPSVR SR 	K § 25  
Odporúčam v § 25 druhej vete za slovom „advokátom“ vypustiť čiarku a slová „alebo ak má účastník, jeho zamestnanec alebo člen, ktorý za neho koná alebo ho zastupuje, vysokoškolské právnické vzdelanie druhého stupňa“. 
Odôvodnenie: 
Odporúčam, aby správne súdy mali povinnosť poskytovať poučenie o procesných právach a povinnostiach účastníkov všetkým účastníkom, okrem prípadov, ak je účastník zastúpený advokátom. 
 	O 	ČA 	ustanovenie bolo precizované 	
MPSVR SR 	K § 27  
Odporúčam v § 27 vypustiť prvú vetu. 
Odôvodnenie: 
Zastávam názor, že uvedené ustanovenie nie je v súlade s § 2 ods. 2 predloženého návrhu zákona. Išlo by o čisto subjektívne posúdenie správneho súdu, či podaná žaloba má šikanózny charakter, alebo sa ňou sleduje zneužitie práva, resp. jeho bezúspešné uplatňovanie, 
a na základe tejto skutočnosti by mohol správny súd žalobu odmietnuť. 
 	O 	N 	je v súlade s § 2 ods. 2 návrhu zákona 	
MPSVR SR 	K § 30 ods. 1  
Odporúčam v § 30 ods. 1 slovo „doručením“ nahradiť slovami „dňom doručenia“. 
Odôvodnenie: 
Jednoznačnosť ustanovenia. 
 	O 	N 	zosúladené s CSP 	
MPSVR SR 	K § 39 ods. 1, 2, 4 a 5 
Odporúčam zosúladiť znenie uvedených ustanovení v prípade konania za orgán verejnej správy pred súdom. 

Odôvodnenie: 
Orgán verejnej správy (podľa odseku 1) môže byť súčasne právnickou osobou (podľa odseku 2), pričom konanie za uvedené subjekty je upravené odlišne. Nejasnosť zvýrazňuje úvod textu v odseku 1 („Ak tento alebo osobitný predpis neustanovuje inak“). Problematicky vyznievajú aj ustanovenia odsekov 4 a 5, nakoľko obec a samosprávny kraj sú podľa § 4 návrhu zákona taktiež orgánmi verejnej správy. 
 	O 	ČA 	ustanovenie bolo precizované 	
MPSVR SR 	K § 48 
Odporúčam v § 48 ustanoviť, že žalobca môže byť zastúpený viacerými advokátmi. 
Odôvodnenie: 
Možnosť zastúpenia viacerými advokátmi ustanovuje implicitne napr. § 173 ods. 2 návrhu. 
 	O 	N 	Zosúladené s CSP. Ak nie je ustanovené, že môže byť len jeden advokát, môže ich byť viac (viď § 173 SSP a § 103 CSP) 	
MPSVR SR 	K § 48 ods.2  
Odporúčam v § 48 ods. 2 doplniť písmená h) a i), ktoré znejú: 
„h) v konaní o správnej žalobe vo veciach zdravotného poistenia, 
i) v konaní o správnej žalobe vo veciach poskytovania zdravotnej starostlivosti.“. 
Odôvodnenie: 
V súčasne platnej právnej úprave (v § 250a Občianskeho súdneho poriadku) sú ustanovené aj tieto výnimky, kedy žalobca nemusí byť obligatórne zastúpený advokátom. Odporúčam, aby boli uvedené aj v návrhu zákona. 
 	O 	N 	to je § 197 aj tieto veci sa zaraďujú pod sociálne veci 	
MPSVR SR 	V § 50 ods. 2 
Odporúčam v § 50 ods. 2 prvej vete vypustiť slová „a účastník konania je jej blízkou osobou“. 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na skutočnosť, že nejde o spory s povinným právnym zastúpením advokátom podľa § 48 návrhu, považujem za opodstatnené vytvoriť právne podmienky na možnosť zastúpenia všeobecným zástupcom, ktorý má vysokoškolské právnické vzdelanie druhého stupňa, ktoré zaručuje určitú kvalitu zastúpenia, a to bez podmienky rodinnoprávneho vzťahu s účastníkom. Požiadavka rodinnoprávneho vzťahu tohto zástupcu s účastníkom nie je ničím odôvodnená a v zásade zužuje dostupnosť a možnosť využitia tohto zastúpenia. Pri správnych žalobách vo vymedzených veciach sa v zásade od výšky uplatňovaného nároku odvíja odmena advokáta. Kvalita právneho zastúpenia je nesporne daná aj príjmovými a majetkovými možnosťami žalobcu; v tejto súvislosti poukazujem aj na problematiku dostupnosti kvalitných právnych služieb pre starších občanov - riziková klientela 
pre advokátov, a to najmä z hľadiska dĺžky trvania súdnych sporov a reálneho veku dožitia klienta. 
 	O 	N 	ods. 2 nie sú advokáti – súčasný § 27 ods. 3 OSP 	
MPSVR SR 	K § 54 ods. 4  
Odporúčam v § 54 ods. 4 za slová „voči správnemu súdu“ doplniť slová „a voči ostatným subjektom“ a vypustiť slová „ a voči ostatným subjektom od okamihu, keď sa o ňom v konaní dozvedeli“. 
Odôvodnenie: 
Považujem za opodstatnené viazať účinnosť hmotnoprávneho úkonu účastníka aj voči ostatným subjektom okamihom doručenia, ktorý je preukázateľný. Väzba na okamih „keď sa o ňom v konaní dozvedeli“ je v zásade neurčitá a účinne nepreukázateľná. 
 	O 	N 	nie je to to isté,zosúladené s CSP 
 	
MPSVR SR 	K § 56  
Odporúčam v § 56 na konci druhej vety doplniť slová „alebo uvedenie účastníkov správnej žaloby a predmetu konania vo veci samej“. 
Odôvodnenie: 
Aj u podania urobeného v prebiehajúcom konaní za postačujúcu náležitosť tohto podania v záujme jeho jednoznačnej identifikácie považujem za opodstatnené pripustiť alternatívne aj možnosť uvedenia účastníkov správnej žaloby a predmetu konania vo veci samej. Tieto údaje umožňujú tiež jednoznačnú identifikáciu príslušnosti tohto podania ku konkrétnej veci, a to i bez potreby uvedenia spisovej značky tohto konania (táto nemusí byť podávateľovi podania v čase jeho podania známa). 
 	O 	N 	to sú náležitosti všeobecného podania – zosúladiť so § 119 CSP 	
MPSVR SR 	K § 69 ods. 1 
Odporúčam zjednotiť ustanovenie § 69 ods. 1 so znením osobitnej časti dôvodovej správy 
k § 69 ods. 1. 
Odôvodnenie: 
Podľa návrhu zákona odpustenie zmeškania lehoty je prípustné všeobecne, pokiaľ zákon neustanovuje inak. Podľa osobitnej časti dôvodovej správy k § 69 ods. 1 má ísť naopak o výnimočný inštitút, možný len v jednom konkrétnom prípade (§ 98 ods. 2 návrhu zákona). 
 	O 	A 	ustanovenie aj dôvodová správa sa upravili: 
§ 69 t.č. § 70) znie: 
Dôvodová správa znie: 
Ak tento zákon neustanovuje inak, predseda senátu odpustí zmeškanie lehoty, ak ju účastník alebo jeho zástupca zmeškal z ospravedlniteľného dôvodu a bol preto vylúčený z úkonu, ktorý mu patrí. Návrh treba podať do 15 dní po odpadnutí prekážky a treba s ním spojiť i zmeškaný úkon. 
Navrhované ustanovenie upravuje všeobecný procesný režim odpustenia zmeškania lehoty inštitútu a predstavuje doterajšiu koncepciu ustanovenia § 58 ods. 1 OSP so špecifikami pre správne súdnictvo. 
Zmeškanie lehoty nemožno odpustiť s výnimkou nesprávneho poučenia orgánom verejnej správy o riadnom opravnom prostriedku ( § 98 ods. 2). 
Navrhuje sa, aby z dôvodu procesnej ekonómie o odpustení lehoty nemusel rozhodovať celý senát. 
 	
MPSVR SR 	K § 70 ods. 1 
Odporúčam v § 70 ods. 1 druhej vete slová „a odvodov“ nahradiť slovami „odvodov, dávok, príspevkov a úhrad“. 
Odôvodnenie: 
Doplnenie vzhľadom na možné predmety správnej žaloby v sociálnych veciach a terminológiu v súvisiacich hmotnoprávnych úpravách (napr. dôchodkové dávky, dávka v hmotnej núdzi, príspevok na bývanie, peňažné príspevky na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia, úhrada za sociálnu službu). 
 	O 	N 	ide o prevzatie súčasného § 246d OSP 	
MPSVR SR 	K § 71 
Odporúčam precizovať znenie návrhu zákona, pokiaľ ide o doručovanie do elektronickej schránky podľa odseku 1 vo vzťahu k doručovaniu podľa odsekov 2 a 3. 
Odôvodnenie: 
Nie je jednoznačné, či sa doručením „podľa odseku 1“, resp. „podľa odsekov 1 a 2“ rozumie aj doručenie do elektronickej schránky, teda či na účely odsekov 2 a 3 postačí doručenie 
do elektronickej schránky. 
 	O 	N 	Súladné s § 99 CSP 	
MPSVR SR 	K § 98 ods. 1 
Odporúčam nahradiť všeobecný dôvod odmietnutia žaloby podľa písmena h) konkrétnym dôvodom uvedeným v osobitnej časti dôvodovej správy k § 98 ods. 1 písm. h). Ďalej odporúčam odsek 1 doplniť o nové písmeno a v ňom ustanoviť druhý konkrétny dôvod odmietnutia žaloby uvedený v osobitnej časti dôvodovej správy k § 98 ods. 1 písm. h). 
Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická úprava. Ak má všeobecný dôvod nahradiť len dva konkrétne prípady upravené týmto istým zákonom, zovšeobecnenie nie je potrebné. 
 	O 	N 	netreba menovať tu – ustanovuje to tento zákon 	
MPSVR SR 	K § 101 ods. 2 
Odporúčam diferencovať medzi lehotou na vydanie nového rozhodnutia, opatrenia 
či vykonanie iného úkonu a lehotou na splnenie oznamovacej povinnosti voči správnemu súdu. 
Odôvodnenie: 
Lehota na vydanie rozhodnutia, opatrenia či vykonanie iného úkonu a lehota na ich oznámenie správnemu súdu uplynú podľa návrhu zákona súčasne. Napriek praktickej realizovateľnosti, takáto úprava sa nejaví ako nevyhnutná. Alternatívnym riešením by bolo jednoznačné vyjadrenie vzťahu oznamovacej povinnosti orgánu verejnej správy upravenej 
v § 101 ods. 2 k úprave formy podania podľa § 55. 
 	O 	N 	ide o nové ustanovenie prevzaté z českého SŘS ako v súdnej praxi osvedčené , predkladateľ má za to, že je to vyjadrené dostatočne 	
MPSVR SR 	K § 101 ods. 4 
Odporúčam v § 101 ods. 4 písm. b) slová „zo všetkých okolností prípadu je zrejmé“ nahradiť slovami „z okolností prípadu vyplýva“. 
Odôvodnenie: 
Predmetná formulácia môže viesť k ťažkostiam v situáciách, kedy určitý záver (vzhľadom 
na väčšinu okolností prípadu) možno považovať za zrejmý, ale existuje aj okolnosť, ktorá naopak tento záver nepotvrdzuje. Vzhľadom na uvedené sa ako vhodnejšia javí všeobecnejšia formulácia, ktorá by netrvala na zrejmosti vyplývajúcej zo všetkých okolností prípadu. Tým by sa mohlo predísť prísne formálnemu posudzovaniu "zrejmosti", ktorým by sa míňal zmysel a účel, ktorý sa zavedením právnej konštrukcie uspokojenia žalobcu má sledovať. Správny súd je spôsobilý na to, aby posúdil, či vzhľadom na žalobu žalobcu a vydané nové rozhodnutie (aj napriek tomu, že žalobca sa nevyjadril v lehote podľa § 101 ods. 3 návrhu) 
z okolností prípadu možno rozumne dospieť k záveru, že k uspokojeniu žalobcu došlo. V tejto súvislosti by žalobca mal byť vo výzve na vyjadrenie poučený o následkoch márneho uplynutia lehoty na vyjadrenie podľa § 101 ods. 3 návrhu. 
 	O 	N 	Ide o nové ustanovenie prevzaté z českého SŘS ako v súdnej praxi osvedčené , predkladateľ má za to, že je to vyjadrené dostatočne 	
MPSVR SR 	K § 101 ods. 6 
Odporúčam ustanovenie § 101 ods. 6 doplniť o bližšie vymedzenie pojmu „obdobné právne účinky“, prípadne doplniť v tomto smere osobitnú časť dôvodovej správy. 
Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická úprava. Účelom pripomienky je spresnenie textu. 
 	O 	ČA 	Doplnené do dôvodovej správy: 
Znenie odseku 6 ustanovuje, že až v dôsledku zastavenia konania správnym súdom nadobúda nové (uspokojujúce) rozhodnutie právoplatnosť, resp. nové opatrenie prípadne iný úkon právoplatnosti podobné (obdobné) právne účinky. 
 	
MPSVR SR 	K § 102 ods. 1 
Odporúčam vypustiť pojem „žurnalizovaný“, z dôvodu, že význam slova „žurnál“ je kniha denných zápisov z účtovného pohľadu. 
Odôvodnenie: 
Zastávam názor, že je postačujúca požiadavka na zapožičanie riadne vedeného administratívneho spisu, prípadne je potrebné požiadavku na spis definovať v slovenčine. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 139 ods. 3 
Odporúčam právnu úpravu vyhotovovania rozsudku uviesť v samostatnom paragrafe. Ďalej odporúčam prehodnotiť navrhovanú úpravu lehôt na vyhotovovanie rozsudkov. 
Odôvodnenie: 
Napriek skutočnosti, že ide prakticky o prevzatie existujúcej úpravy podľa § 158 Občianskeho súdneho poriadku, lehota 30 až 90 dní na vyhotovenie rozsudku, už vyhláseného v súlade 
s § 135 ods. 2 návrhu zákona, predmetom ktorého sú veci, o ktorých sa spravidla rozhoduje v administratívnom konaní v zákonom striktne ustanovených lehotách, sa javí ako neprimerane dlhá. Lehota na vyhotovenie rozsudku (v rozhodnutej veci s vyhláseným rozsudkom) tak môže byť dlhšia než lehota na podanie žaloby, než lehota na splnenie povinnosti vyplývajúcej z rozsudku, a pod. 
 	O 	ČA 	ustanovenie bolo precizované 	
MPSVR SR 	K § 142 ods. 4  
Odporúčam v § 142 ods. 4 za slová „nemôže sa“ vložiť slová „v tej istej veci“. 
Odôvodnenie: 
Precizovanie ustanovenia, aby bolo jednoznačné. 
 	O 	N 	Predkladateľ to považuje za jednoznačné 	
MPSVR SR 	K § 149 
Odporúčam upraviť prípustnosť sťažnosti v závislosti od predmetu (veci) uznesenia, nie v závislosti od toho, kto uznesenie (v mene správneho súdu) vydáva. 
Odôvodnenie: 
Ak môže súdny úradník rozhodovať o tej istej otázke ako sudca, nie je zrejmé, prečo sa sťažnosť umožňuje iba v prípade rozhodnutia vydaného súdnym úradníkom. 
 	O 	N 	to nie je účelom sťažnosti, ide o osobitný prostriedok procesnej obrany výlučne proti rozhodnutiu súdneho úradníka, o ktorom rozhoduje sudca bez možnosti ďalšieho opravného prostriedku. 	
MPSVR SR 	K § 153 ods. 3 
Odporúčam v § 153 vypustiť odsek 3. 
Odôvodnenie: 
Povinnosť pripájať k sťažnosti napadnuté uznesenie správneho súdu je v rozpore s § 120 návrhu zákona, podľa ktorého skutočnosti známe správnemu súdu z jeho činnosti netreba dokazovať. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 165 
Odporúčam vylúčiť priznávanie náhrady trov právneho zastúpenia úplne alebo v závislosti 
od predmetu konania. 
Odôvodnenie: 
Na priznanie náhrady trov konania musia byť podľa návrhu splnené dve podmienky - ak je to spravodlivé, ak ide o výnimočný prípad. Ide o dve súvisiace neurčité kritériá, ktorých aplikácia bude závisieť len od individuálneho prístupu správnych súdov. 
 	O 	N 	to je najmä kvôli šikanóznym žalobám 	
MPSVR SR 	K § 167 písm. d) 
Odporúčam znenie § 167 písm. d) upraviť nasledovne: 
„d) ide o konanie o kompetenčnej žalobe.“. 
Odôvodnenie: 
Uvedenie predmetu konania považujem za vhodnejšie riešenie ako odkaz na konkrétne ustanovenie. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 175 ods.1  
Odporúčam v § 175 znenie odseku 1 upraviť nasledovne: 
„Žalobcom je fyzická alebo právnická osoba, ktorá o sebe tvrdí, že jej práva, alebo právom chránené záujmy ako účastníka správneho konania, boli porušené alebo priamo dotknuté rozhodnutím alebo opatrením orgánu verejnej správy, ktorým sa zakladajú, menia, rušia alebo určujú práva alebo povinnosti.“. 
Odôvodnenie: 
Zastávam názor, že fyzická alebo právnická osoba nebude zrejme podávať žalobu z toho dôvodu, že o sebe tvrdí, že je ukrátená na svojich povinnostiach. 
 	O 	N 	v zásade bol prevzatý súčasný § 247 ods. 1 OSP 	
MPSVR SR 	K § 196 ods. 1  
Odporúčam v § 196 ods. 1 upraviť znenie písmena a) tak, aby likvidačný charakter sankcie nebol sám osebe (vychádzajúc z použitia spojky „alebo“) dôvodom na zmenu druhu alebo výšky sankcie. 
Odôvodnenie: 
V niektorých prípadoch môže mať sankcia likvidačný charakter, no vzhľadom 
na závažnosť skutku je primeraná a žiaduca. 
 	O 	ČA 	tak je to poňaté, je to otázka rozhodovacej praxe, niektoré osobitné zákony rátajú aj s likvidačným charakterom pokuty (napr. zákon č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže pri kartelových dohodách) 	
MPSVR SR 	K § 197 ods. 1  
Odporúčam v § 197 ods. 1 za slová „Sociálnej poisťovne“ vložiť slová „Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky,“. 
V súlade s navrhovaným je potrebné doplniť aj osobitnú časť dôvodovej správy k § 197. 
Odôvodnenie: 
Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky ako ústredný orgán štátnej správy Slovenskej republiky pri poskytovaní sociálnych služieb je správnym orgánom v konaniach vymedzených v § 79 ods. 1 písm. g) zákona č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách a o zmene a doplnení zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (v konaniach o udelení alebo neudelení akreditácie na vzdelávacie programy v oblasti sociálnych služieb, o zmene akreditácie vzdelávacieho programu, o predĺžení platnosti akreditácie vzdelávacieho programu a odňatí akreditácie vzdelávacieho programu, o udelení alebo neudelení akreditácie na odbornú činnosť, o zmene akreditácie na odbornú činnosť, o predĺžení platnosti akreditácie na odbornú činnosť a odňatí akreditácie na odbornú činnosť, o zastavení činnosti osobe podľa § 99 ods. 5 zákona č. 448/2008 Z. z., o pokute za správne delikty). 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 204 
Odporúčam v § 204 prvej vete vypustiť slová „po vyjadrení žalobcu“. 
Odôvodnenie: 
Autoremedúra sama o sebe predpokladá, že sa žalobcovi musí v plnom rozsahu vyhovieť (nie je preto nutné vyjadrenie žalobcu). Rozhodnutie sa však môže dotýkať práv a povinností tretích osôb, nie len žalobcu. Citované znenie hovorí o zastavení konania, nie o možnosti správneho súdu rozhodnúť o zastavení konania. Obsah vyjadrenia žalobcu sa zdá byť irelevantný. Podľa tohto znenia postačuje, aby sa žalobca akokoľvek vyjadril, následne súd vždy zastaví konanie uznesením. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K § 333 až 343 
Odporúčam predkladateľovi prehodnotiť navrhovanú úpravu konania o preskúmanie zániku funkcie hlavného kontrolóra, predovšetkým vo vzťahu k iným funkciám vo verejnom sektore obsadzovaným podľa osobitných predpisov a vo vzťahu k právnej úprave pracovnoprávnych vzťahov. 
Odôvodnenie: 
Predkladateľ návrhu zákona posúdil a kvalifikoval zánik funkcie hlavného kontrolóra, pričom priznal prioritu verejnému prvku kreácie vzťahu (vymenovanie do funkcie a odvolanie z funkcie obecným zastupiteľstvom) pred súkromným prvkom (pracovná zmluva). Prioritne sa teda, z hľadiska navrhovanej úpravy, predmetná vec posudzuje z hľadiska zákonnosti zániku funkcie, nie z hľadiska zákonnosti skončenia pracovnoprávneho vzťahu (ten podľa zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov končí odvolaním z funkcie, teda ex lege). 
Navrhované riešenie nevyhnutne vyvoláva otázku potreby obdobnej úpravy vo vzťahu k osobám vymenovaným, resp. odvolaným z osobitnej funkcie obdobným, prípadne iným spôsobom upraveným osobitným predpisom. Konkrétne môže ísť napríklad o riaditeľa školy, ktorej zriaďovateľom je obec (§ 3 zákona č. 596/2003 Z. z. o štátnej správe v školstve 
a školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov), náčelníka obecnej polície (§ 2 zákona Slovenskej národnej rady č. 564/1991 Zb. 
o obecnej polícii). 
Vo vzťahu k právnej úprave pracovnoprávnych vzťahov ide predovšetkým o otázku uplatniteľnosti nárokov z neplatného skončenia pracovného pomeru podľa predmetných ustanovení Zákonníka práce, ktoré sa však odvodzujú od neplatného skončenia pracovného pomeru na základe „klasických“ dôvodov (výpoveď, okamžité skončenie, apod.). 
 	O 	N 	toto konanie si vyžiadala súdne prax; riaditelia škôl sú riešení osobitne, alebo v správnom súdnictve alebo v civilnom konaní v závislosti od toho, kto je zriaďovateľom školy (pozri bližšie napr. rozhodnutie NS SR sp. zn. 10 Rks 5/2008 z 28. októbra 2008) 	
MPSVR SR 	K § 408 
Odporúčam vypustiť úpravu „iného subjektu“ (ods. 1 písm. b), ods. 2, ods. 3), prípadne v osobitnej časti dôvodovej správy k § 408 bližšie vysvetliť, o aký subjekt ide. 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na vymedzenie orgánov verejnej správy podľa § 4 návrhu zákona, rozdiel medzi orgánom verejnej správy a iným subjektom nie je zrejmý. Navyše, v oboch prípadoch kompetenčného konfliktu (kladný i záporný) ide o otázku pôsobnosti vykonať správne konanie. 
 	O 	N 	ide o nový typ konania vychádzajúci z čl. 126 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky, je to dostatočne vysvetlené v dôvodovej správe. 	
MPSVR SR 	K § 435 ods. 3 
Odporúčam v 435 ods. 3 vypustiť slovo „iba“. 
Odôvodnenie: 
Účelom pripomienky je spresnenie textu a jeho zosúladenie s § 436. Dôvody kasačnej sťažnosti sú v § 436 ods. 1 upravené taxatívne. Znenie § 435 ods. 3 však vedie k záveru, že kasačnú sťažnosť by bolo možné (popri dôvodoch ustanovených v § 436) založiť aj na ďalších, zákonom bližšie neupravených, dôvodoch. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka 
Odporúčam predkladateľovi prehodnotiť, prípadne náležite odôvodniť právnu koncepciu súdnej ochrany porušovaných a ohrozovaných povinností fyzických osôb a právnických osôb. 
Odôvodnenie: 
Návrh zákona vychádza zjavne zo širšieho chápania pojmu „právo“ v zmysle článku 46 ods. 1 a 2 Ústavy Slovenskej republiky, a tak podstatným spôsobom rozširuje predmet existujúcej právnej úpravy (piata časť Občianskeho súdneho poriadku). Dôvodová správa neobsahuje bližšie vysvetlenie. Súčasne poukazujem na istú nejednotnosť navrhovanej úpravy, resp. 
na užšie („klasické“) chápanie pojmu právo v niektorých ustanoveniach – definovanie zásady ochrany práv podľa § 5 ods. 2, predmet správnej žaloby v zmysle § 174 ods. 1, žalobná legitimácia podľa § 335. 
 	O 	N 	predkladateľ má za to, že táto koncepcia je dostatočne zrejmá vyplývajúca z 22 ročnej existencie správneho súdnictva v SR a náležite odôvodnená 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka 
Odporúčam v ustanoveniach o účastníkoch konania pri úprave jednotlivých druhoch konaní (napr. v § 229, § 239, § 249, § 261) vypustiť osobitnú úpravu - odkazy na postavenie prokurátora. 
Odôvodnenie: 
Zo všeobecnej úpravy jednoznačne vyplýva oprávnenie prokurátora vstúpiť do ktoréhokoľvek konania a jeho postavenie ako účastníka konania. Okrem uvedeného, používaný vnútorný odkaz na § 45, prípadne na § 44 ods. 1 je nepresný, nakoľko postavenie prokurátora ako účastníka konania sa upravuje v § 47 návrhu zákona. 
 	O 	ČA 	čiastočne upravené, inak vyplýva z osobitného postavenia prokurátora v správnom súdnictve 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka 
Z hľadiska výkonu sociálneho poistenia Sociálnou poisťovňou, ktorý je upravený zákonom 
č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov upozorňujem 
na skutočnosť, na ktorú sme upozorňovali aj pri vypracovávaní Legislatívneho zámeru rekodifikácie civilného práva procesného v júni 2013, že prijatie predloženého návrhu si vyžiada zásadné zmeny nielen v právnej úprave konania o dôchodkových dávkach v zákone č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov, ale najmä zabezpečenie realizácie dvojstupňového konania Sociálnej poisťovne v dôchodkových veciach a vo veciach úrazovej renty a pozostalostnej úrazovej renty. 
V návrhu sa navrhuje účinnosť predloženého návrhu uplynutím jedného roka od vyhlásenia zákona. Táto lehota nemusí byť na dosiahnutie uvedeného zámeru v sociálnom poistení postačujúca najmä vzhľadom na tvorbu aplikačných podmienok v rámci Sociálnej poisťovne (napr. potrebu zabezpečiť kvalifikované ľudské zdroje na realizáciu odvolacieho konania v dotknutých veciach). 
 	O 	ČA 	účinnosť zákona sa stanovila na 1.júla 2016. Sociálna poisťovňa sľúbila situáciu riešiť už pri schválení Legislatívneho zámeru v lete 2013. 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka 
Odporúčam, aby bol predkladaný návrh zákona dôkladne prekonzultovaný s osobami 
so zdravotným postihnutím prostredníctvom ich reprezentatívnych organizácií tak, ako to určuje čl. 4 ods. 3 Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím (oznámenie Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 317/2010 Z. z.). 
Odôvodnenie: 
V zmysle čl. 4 ods. 3 Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím pri vytváraní a uplatňovaní zákonodarstva a politiky zameraných na vykonávanie Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím a pri rozhodovaní o otázkach týkajúcich sa osôb so zdravotným postihnutím štáty, ktoré sú zmluvnými stranami Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím, budú dôkladne konzultovať s osobami 
so zdravotným postihnutím vrátane detí so zdravotným postihnutím a budú s nimi aktívne spolupracovať prostredníctvom ich reprezentatívnych organizácií. 
 	O 	A 	boli zohľadnené aj pripomienky občanov so zdravotným postihnutím 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka 
Odporúčam návrh zákona upraviť v tom zmysle, aby boli všetky písomnosti v rámci konania na požiadanie vydané aj v prístupnej forme pre osoby so zdravotným postihnutím, podľa čl. 9 a 21 Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím (Oznámenie Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 317/2010 Z. z.). 
Odôvodnenie: 
Cieľom čl. 9 (Prístupnosť) Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím 
je umožniť osobám so zdravotným postihnutím, aby mohli žiť nezávislým spôsobom života 
a podieľať sa na všetkých aspektoch života. Zároveň zaväzuje zmluvné strany prijať príslušné 
opatrenia, ktoré zabezpečia osobám so zdravotným postihnutím na rovnakom základe 
s ostatnými prístup k fyzickému prostrediu, k doprave, k informáciám a komunikácii, vrátane 
informačných a komunikačných technológií a systémov, ako aj k ďalším prostriedkom 
a službám dostupných a poskytovaných verejnosti, a to tak v mestských, ako aj vidieckych 
oblastiach. 
Cieľom čl. 21 (Sloboda prejavu a presvedčenia a prístup k informáciám) Dohovoru OSN 
o právach osôb so zdravotným postihnutím je, aby osoby so zdravotným postihnutím 
mohli uplatňovať právo na slobodu prejavu a presvedčenia vrátane slobody vyhľadávať, prijímať a šíriť informácie a myšlienky na rovnakom základe s ostatnými, a to prostredníctvom všetkých foriem komunikácie podľa vlastného výberu. 
 	O 	A 	to je riešené v rámci vykonávacím predpisov (napr. spravovací poriadok) 	
MPSVR SR 	K osobitnej časti dôvodovej správy k § 48 ods. 2 
Odporúčam v osobitnej časti dôvodovej správy k § 48 ods. 2 druhej vete písmeno „c)“, nahradiť písmenom „b)“. 
Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K osobitnej časti dôvodovej správy k § 197 ods. 1 
Odporúčam v osobitnej časti dôvodovej správy k § 197 ods. 1 v druhom odseku slová „opatrovateľskej služby“ nahradiť slovami „sociálnych služieb“. 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na rozsah konaní vo veciach sociálnych služieb upravených zákonom č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách a o zmene a doplnení zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, ktoré podliehajú prieskumu v rámci správneho súdnictva. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K osobitnej časti dôvodovej správy k § 197 ods. 2 
Odporúčam v osobitnej časti dôvodovej správy k § 197 ods. 2 v prvom odseku slová „sociálnym orgánom verejnej správy“ nahradiť slovami „orgánom verejnej správy vo veciach sociálnych“. 
Odôvodnenie: 
Ide o vhodnejší výraz pre kumulatívne označenie orgánov verejnej správy vo veciach sociálnych na účely predkladaného návrhu zákona. 

 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K doložke vybraných vplyvov  
Odporúčam predkladateľovi prehodnotiť sociálne vplyvy predloženého návrhu zákona 
a v prípade ich identifikácie v doložke vybraných vplyvov je potrebné predložený materiál doplniť o ich zhodnotenie - analýzu sociálnych vplyvov. 
Odôvodnenie: 
V doložke vybraných vplyvov predkladateľ neidentifikoval žiadny sociálny vplyv, resp. v poznámke pripustil možné nepriame pozitívne sociálne vplyvy návrhu zákona. Zastávam názor, že predložený návrh zákona predpokladá také sociálne vplyvy (vrátane tých, ktoré sú vyhodnotené v časti A.3. Poznámky), ktoré podľa Aktualizovanej jednotnej metodiky 
na posudzovanie vybraných vplyvov je potrebné identifikovať a zhodnotiť. V tejto súvislosti si dovoľujem upozorniť predkladateľa, že jednou zo sledovaných oblastí v rámci sociálnych vplyvov je vplyv na prístup k zdrojom, právam, tovarom a službám (časť 4.2. analýzy sociálnych vplyvov). 

 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K predkladacej správe a všeobecnej časti dôvodovej správy 
Odporúčam v predkladacej správe a všeobecnej časti dôvodovej správy predloženého návrhu zákona do textu týkajúceho sa hodnotenia vplyvov premietnuť zmeny vyplývajúce 
z pripomienky k doložke vybraných vplyvov (v prípade jej akceptovania). 
 	O 	A 	 	
MF SR 	Všeobecne 
Beriem na vedomie, že návrh nemá vplyv na rozpočet verejnej správy a na informatizáciu spoločnosti. V doložke vybraných vplyvov časti A. 3. Poznámky však žiadam vypustiť slová „V tejto etape“ ako nadbytočné.  	O 	A 	 	
MF SR 	Všeobecne 
Návrh je potrebné upraviť gramaticky [napr. v § 16 uvádzacej vete na konci doplniť dvojbodku, v § 17 ods. 5 na konci doplniť bodku, v § 21 ods. 1 písm. b) na konci doplniť čiarku, v § 27 slovo „majúca“ nahradiť slovami „ktorá má“, v § 43 ods. 1 druhej vete vypustiť slovo „nijako“, v § 79 ods. 1 písm. a) slovo „preložiť“ nahradiť slovom „predložiť“, v § 100 ods. 1 písm. b) a c) bodku na konci nahradiť čiarkou, v § 105 ods. 1 písm. a) až c) bodkočiarku na konci nahradiť čiarkou, v § 107 ods. 1 písm. d) a v ods. 2 písm. a) pred slovom „alebo“ vypustiť čiarku, v § 111 ods. 3 slovo „správy“ nahradiť slovom „správny“, v § 118 písm. b), § 133 ods. 2 písm. a), § 144 ods. 1 písm. a), § 167 písm. c), § 188 ods. 1 písm. f), § 193 písm. d), § 212 ods. 2 písm. a) prvom bode, písm. b) uvádzacej vete, písm. c) prvom bode a § 467 písm. b) pred slovom „alebo“ vypustiť čiarku, v § 147 ods. 1 za slovom „len“ vypustiť čiarku, v § 152 upraviť znenie odseku 1 obdobne ako napríklad v § 179 ods. 1 a v písmene b) slovo „údaj“ nahradiť slovom „dátum“, v § 269 ods. 1 slovo „pedpisu“ nahradiť slovom „predpisu“, v § 408 ods. 1 slovo „konaní“ nahradiť slovom „konaním“], zosúladiť s Legislatívnymi pravidlami vlády SR (ďalej len „LPV“) [napr. v § 4 uvádzacej vete vypustiť slovo „sa“ a za slovom „zákona“ vložiť slovo „sú“, v § 5 ods. 3 vypustiť slovo „aj“, v ods. 4 za slovom „predpismi“ doplniť čiarku a slová „so zohľadnením ich právnej sily“ nahradiť slovami „pričom zohľadňuje ich právnu silu“ a v ods. 12 špecifikovať slová „zjavne šikanózny charakter“, v § 27 prvej vete vypustiť slovo „vyslovene“, v § 31 ods. 3 písm. c) slovo „označuje“ nahradiť iným vhodným výrazom, v § 73 ods. 2 poslednej vete vypustiť slovo „najmä“ a precizovať pojem „osobitné dôvody“, prípadne uviesť odkaz na príslušný právny predpis, v § 105 ods. 2 uvádzacej vete slová „za tým účelom predseda senátu“ nahradiť napríklad slovami „Na účel podľa odseku 1“, v § 108 ods. 1 slová „prítomnosť ktorých“ nahradiť slovami „ktorých účasť“, pretože možno predpokladať, že úmyslom je nielen pasívne zotrvanie účastníkov konania, ich zástupcov a iných osôb na pojednávaní, ale aj aktívne pôsobenie, čiže účasť týchto osôb na pojednávaní a v odseku 3 za slovo „verejnosť“ vložiť slovo „súd“, v § 109 ods. 3 prvej vete slovo „možno“ nahradiť slovami „súd môže“, v § 110 ods. 1 preformulovať znenie druhej vety tak, aby bolo zrejmé, kto robí vhodné opatrenia, v § 116 ods. 1 druhej vete vypustiť slovo „najmä“, v § 129 tretej vete slová „Ďalej je správny súd viazaný“ nahradiť slovami „Správny súd je tiež viazaný“, v § 176 ods. 3 prvej vete slová „zo zákona odkladajú účinky napadnutého rozhodnutia alebo opatrenia“ nahradiť slovami „odkladá právoplatnosť a vykonateľnosť rozhodnutia alebo opatrenia“, pretože právoplatnosť a vykonateľnosť rozhodnutia nie sú účinky rozhodnutia, ale jeho vlastnosti; rovnako upraviť aj znenie § 101 ods. 2, § 183, § 442 ods. 2 a § 480 ods. 2, v § 188 ods. 3 písm. b) slovo „urobené“ nahradiť slovom „vydané“, v § 192 vypustiť slová „a nemusí mu vyhovieť“ z dôvodu nadbytočnosti, v § 193 vypustiť znenie písmena c) alebo d), pretože ide o duplicitné ustanovenia, v § 204 druhej vete za slovo „zastavení“ vložiť slovo „konania“, v § 244 slová „odstránil svoju nečinnosť“ nahradiť slovami „je činný“, v § 408 ods. 3 slovo „nemieni“ nahradiť iným vhodným výrazom, v § 410 písm. a) slová „osobuje svoju pôsobnosť“ nahradiť slovami „tvrdí, že mu vo veci patrí pôsobnosť“, v § 439 ods. 1 prvej vete slová „na tomto súde“ nahradiť slovami „tomuto súdu“ z dôvodu jednoznačnosti] a s prílohou č. 5 týchto pravidiel (ďalej len „príloha LPV“) [napr. poznámky pod čiarou k odkazom 5 a 13 zosúladiť s bodom 22 prílohy LPV, § 73 ods. 5 zosúladiť s bodom 57 prílohy LPV, § 197 ods. 3 a poznámku pod čiarou k odkazu 47 zosúladiť s bodom 54 prílohy LPV, § 487 zosúladiť s bodom 62 prílohy LPV].  	O 	ČA 	väčšinu návrhov pripomienky predkladateľ akceptoval a po jazykovej stránke upravil aj s ohľadom na pripomienky Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra. 	
MF SR 	K § 3 
V odseku 5 druhú vetu žiadam preformulovať tak, aby iným nezákonným zásahom nebola daňová kontrola a zároveň doplniť právnu úpravu v tom zmysle, aby v konaní o žalobe proti inému zásahu orgánu verejnej správy neboli preskúmavané postupy, ak v konečnom dôsledku smerujú k vydaniu rozhodnutia, ktoré je spôsobilé byť predmetom prieskumu v rámci správnej žaloby. 

Podľa navrhovaného znenia je iným zásahom orgánu verejnej správy faktický protiprávny postup, čiže už v pojmovom vymedzení iného zásahu je obsiahnutá protiprávnosť. 

Na úroveň tohto vymedzenia návrh stavia aj „postup orgánu verejnej správy pri výkone kontroly podľa osobitného predpisu“ s odkazom na daňovú kontrolu, teda neustanovuje, že tento postup je iným zásahom len vtedy, ak by bol nezákonným, ale eventuálne každá daňová kontrola je iným zásahom orgánu verejnej správy, a to protiprávnym. 

Podľa § 248 ods.1 návrhu sa žalobca môže žalobou domáhať ochrany pred iným zásahom orgánu verejnej správy. Keďže podľa navrhovaného znenia sa iným zásahom orgánu verejnej správy rozumie daňová kontrola ako taká, bez naznačenia jej protiprávnosti, potom sa žalobca podľa návrhu môže žalobou domáhať ochrany pred každou daňovou kontrolou, čo je neprípustné. Výhrady žalobcu a dôvody žaloby sa väčšinou týkajú spôsobu a postupov pri získavaní dôkazov počas daňovej kontroly. Podľa môjho názoru ani jedným z týchto dôvodov žalobca nesplní povinnosť tvrdenia nezákonnosti zásahu, tak ako to vyplýva z ustanovenia § 250v OSP. 

Podľa platnej právnej úpravy sa daňová kontrola môže za určitých okolností považovať za nezákonný zásah orgánu verejnej správy a tieto princípy sú prijaté aj v predloženom návrhu. Ochrana proti inému nezákonnému zásahu by mala byť právnym prostriedkom ochrany vtedy, ak nie je možné domôcť sa ochrany poskytovanej v rámci správneho súdnictva iným z prostriedkov tejto ochrany, napríklad správnou žalobou. Ide o také postupy orgánov verejnej správy, ktoré existujú a realizujú sa sami o sebe, nenadväzujú na ne iné úkony a konania. V prípade daňovej kontroly však nie je dostatočne zvažovaný a posudzovaný práve tento aspekt. Daňová kontrola je procesný postup smerujúci k obstaraniu dôkazného prostriedku. Posudzovanie tohto spôsobu získavania dôkazných prostriedkov súdom v konaní o nezákonnom zásahu orgánu verejnej správy neprichádza do úvahy, pretože by bolo predčasné a prejudikovalo by ďalší postup správcu dane, čo by v konečnom dôsledku znamenalo zásah všeobecného súdu do právomoci správcu dane. Žalobca je oprávnený ním tvrdené pochybenia namietať v rámci dostupných opravných prostriedkov proti rozhodnutiu vydanému vo vyrubovacom konaní, ktoré nasleduje po ukončení daňovej kontroly. 

 	Z 	ČA 	Z legálnej definície iného zásahu sa odstráni slovo "protiprávny", avšak možnosť prieskumu zákonnosti daňovej alebo inej kontroly musí ostať zachovaná, nakoľko nie je prípustné zúžiť rozsah pôsobnosti správneho súdnictva. 

MF SR sa dňa 3.11.2014 zúčastnilo na rozporovom konaní, kde MSSR pripomienku čiastočne akceptovalo a MF SR súhlasilo s riešením. 

Rozpor odstránený. 
 	
MF SR 	K § 7 
V písmene e) žiadam slová „rozkazy funkcionárov ozbrojených síl a ozbrojených zborov“ nahradiť slovami „rozkazy, nariadenia, príkazy a pokyny funkcionárov a nadriadených v ozbrojených silách a ozbrojených zboroch“. 

Podľa § 2 ods. 3 zákona č. 652/2004 Z. z. o orgánoch štátnej správy v colníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, colníci tvoria ozbrojený zbor a podľa § 3 zákona č. 200/1998 Z. z. o štátnej službe colníkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 200/1998Z. z.“), v mene štátu koná a rozhoduje vo veciach služobného pomeru podľa tohto zákona minister financií Slovenskej republiky, ak tento zákon neustanovuje inak, a v rozsahu ním ustanovenom ďalšie orgány (ďalej len „nadriadený“). 

Podľa § 44 ods. 3 písm. a) zákona č. 200/1998 Z. z., colník je povinný plniť svedomite úlohy, ktoré sú uložené ústavou, ústavnými zákonmi, zákonmi a ďalšími všeobecne záväznými právnymi predpismi, ako aj úlohy uložené rozkazmi, nariadeniami, príkazmi a pokynmi nadriadených, ak bol s nimi riadne oboznámený. 

Colníkovi ako príslušníkovi ozbrojeného zboru ukladá úlohy nadriadený prostredníctvom rozkazov, nariadení, príkazov a pokynov, a preto navrhované slovné spojenie, v záujme vylúčenia potenciálnych interpretačných problémov, nezodpovedá aplikačnej praxi. 
 	Z 	A 	 	
MF SR 	K § 7 
Zároveň odporúčam zvážiť preformulovať navrhované znenie v tom zmysle, že správne súdy síce nepreskúmavajú rozkazy funkcionárov a nadriadených v ozbrojených silách a ozbrojených zboroch, avšak preskúmavajú rozhodnutia; kategória rozhodnutí je podskupinou rozkazov a nevyhnutnou súčasťou rozhodnutia je výrok, odôvodnenie a poučenie. Navrhované znenie preto môže viesť k nesprávnej interpretácii, že rozhodnutie je synonymom rozkazu. 

Upozorňujem, že pod navrhované znenie nemožno subsumovať rozkazy nadriadených v rámci napríklad Hasičského a záchranného zboru, pretože Hasičský a záchranný zbor nie je ozbrojený zbor ani ozbrojené sily. 
 	O 	A 	 	
MF SR 	K § 70 
V odseku 1 žiadam slovo „ciel“ nahradiť slovom „cla“ a za slovo „rozpočtu“ vložiť čiarku a slová „rozpočtu Európskej únie“, pretože tento pojem je v právnych predpisoch v súlade so zaužívanou legislatívnou praxou vyjadrovaný v jednotnom čísle. Príjem z cla predstavuje tradičný vlastný zdroj rozpočtu Európskej únie. Vzhľadom na doplnenie cla do výpočtu platieb, vo veciach ktorých lehoty pre zánik práva počas konania podľa tohto návrhu zákona neplynú, je potrebné doplniť do predmetného ustanovenia aj rozpočet Európskej únie. 

 	Z 	A 	 	
MF SR 	K § 101 
Navrhované znenie žiadam vypustiť, pretože navrhovaný inštitút predstavuje prelomenie povinnosti orgánov verejnej správy ustanovenej v čl. 2 ods. 2 Ústavy SR. Keďže orgány verejnej správy môžu konať len v rozsahu príslušných právnych predpisov, platí zásada správnosti a zákonnosti vydaného rozhodnutia, a to až do jeho zrušenia nadriadeným orgánom alebo súdom. Navrhovaný inštitút vydania nového rozhodnutia alebo opatrenia orgánu verejnej správy so zámerom dosiahnuť uspokojenie žalobcu, predstavuje nekoncepčný prvok, pretože orgán verejnej správy je pri vydaní svojho rozhodnutia povinný prihliadnuť na skutočnosti v prospech účastníka ako aj v neprospech účastníka konania - žalobcu. Rozhodnutiami orgánu verejnej správy, ktorých cieľom je dosiahnuť spokojnosť žalobcu môže dochádzať k zneužitiu zákonom ustanovenej povinnosti orgánu rozhodnúť v súlade s platnými právnymi predpismi, keďže orgán verejnej správy pri vydaní nového rozhodnutia bude prihliadať len ku skutočnostiam v prospech žalobcu. Zároveň je návrhom ponechaná možnosť podať proti novému rozhodnutiu orgánu verejnej správy správnu žalobu, čo predstavuje ďalší nekoncepčný prvok v navrhovanej úprave, pretože zostáva sporným ďalší súdny prieskum tohto „uspokojivého“ rozhodnutia, opatrenia, alebo iného úkonu. Navyše navrhovaný inštitút by mohol vytvoriť priestor pre prípadné korupčné správanie orgánov verejnej správy. 
 	Z 	N 	je to osobitný inštitút, ktorý je osvedčený v praxi súdov ČR. Jedná sa o osobitnú formu zmierovacieho konania, resp. mediácie pre účely správneho súdnictva. Navrhované znenie zakladá kompetenciu orgánu verejnej správy, preto podľa tohto ustanovenia konajúci orgán nemôže konať ultra vires. 

MF SR sa dňa 3.11.2014 zúčastnilo na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpilo. 

Rozpor odstránený. 
 	
MF SR 	K § 102 
V odseku 1 odporúčam vypustiť slová „a žurnalizovaný“ a „a žurnalizovaného“. 

Keďže administratívny spis zasiela orgán, ktorý rozhodol v poslednom stupni, poskytuje súdu administratívny spis, ktorý je zložený zo spisovej dokumentácie jemu podriadených orgánov, ktoré vo veci rozhodli v predchádzajúcich stupňoch. Vzhľadom na to, že po vrátení administratívneho spisu sa tento vracia príslušným orgánom, nie je prakticky možné a realizovateľné spis žurnalizovať orgánom, ktorý tento spis zasiela. Žurnalizácia spisu by znamenala, že sa so spisom už nebude nakladať, čo objektívne nie je možné. Pretože za nesplnenie povinnosti doručiť žurnalizovaný spis sa bude ukladať orgánu verejnej správy pokuta, navrhované sankcionovanie za objektívnu nemožnosť žurnalizácie spisu nemá logické opodstatnenie. Spisová dokumentácia tvoriaca súčasť spisu daňového subjektu, ktorý má povinnosť doručovať finančnej správe písomnosti elektronicky, alebo ktorý chce doručovať písomnosti elektronicky a ktoré budú vyhotovené po 1. januári 2015, bude vedená len v elektronickej podobe. Nebude preto možné predkladať súdu žurnalizovaný spis, ale jeho časť bude poskytovaná v elektronickej podobe tak, ako to predpokladá aj ustanovenie § 71 a 72 návrhu, ktoré zosúlaďuje doručovanie so zákonom č. 305/2013 Z. z. o e-Governmente. 
 	O 	A 	 	
MF SR 	K § 109 
V odseku 3 žiadam doplniť možnosť vylúčenia verejnosti na pojednávaní prejednávajúcom aj skutočnosti, ktoré sú predmetom daňového tajomstva. 

V navrhovanom ustanovení § 82 sa v súvislosti s ochranou citlivých informácií v spisových materiáloch uvádza, že ide o utajované informácie podľa osobitného predpisu ako aj iné skutočnosti chránené podľa osobitných predpisov. Pod toto vymedzenie môže patriť aj daňové tajomstvo. V navrhovanom znení sa v súvislosti s možnosťou vylúčenia verejnosti uvádza ochrana utajovaných informácií, obchodné tajomstvo alebo dôležitý záujem účastníka. Nie je však zrejmé, či rozdielna dikcia v citovaných ustanoveniach je znakom inej koncepcie ochrany v prípade spisov a inej koncepcie ochrany v prípade pojednávania; z pohľadu ochrany daňového tajomstva však považujem za potrebné, aby existovala možnosť vylúčenia verejnosti, ak predmetom konania budú skutočnosti tvoriace daňové tajomstvo. 
 	O 	A 	 	
MF SR 	K § 111 a 137 

1. V § 111 ods. 1 a § 137 ods. 2 odporúčam slová „administratívneho konania“ nahradiť slovami „správneho konania“, za účelom terminologického zosúladenia s § 3 návrhu. 

2. V § 137 odporúčam vypustiť znenie odseku 3, pretože podrobnosti o formálnej úprave odôvodnenia rozsudku by nemali byť predmetom návrhu. 
 	O 	A 	 	
MF SR 	K § 141 
Odporúčam, z dôvodu zrozumiteľnosti, znenie odseku 3 preformulovať. 

Zároveň je potrebné jednoznačne ustanoviť, či môže účastník konania doručiť súdu návrh na doplnenie rozsudku len pred jeho právoplatnosťou, pretože súd môže rozsudok doplniť, len ak tento ešte nenadobudol právoplatnosť. Ak sa lehota na doplnenie rozsudku do jeho právoplatnosti zjednotí, pre súd aj účastníka konania, navrhované znenie stráca opodstatnenie. Navyše slovné spojenie „právoplatnosť a vykonateľnosť výrokov“ odporúčam nepoužívať, pretože právoplatnosť a vykonateľnosť je vlastnosťou rozhodnutia, nie iba samotného výroku. 
 	O 	N 	Ide o súčasné znenie § 166 ods. 3 OSP. Obdobne je to upravené aj v CSP. 	
MF SR 	K § 142 
V navrhovanom znení ako aj ostatných ustanoveniach návrhu žiadam, aby právoplatnosť rozsudku nastala márnym uplynutím lehoty na podanie kasačnej sťažnosti alebo doručením rozhodnutia kasačného súdu. Kasačnú sťažnosť je potrebné upraviť ako riadny opravný prostriedok. Rovnaký postup žiadam ustanoviť aj vo vzťahu k uzneseniu správneho súdu a k sťažnosti proti uzneseniu správneho súdu. 

Návrh týkajúci sa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia správneho súdu nadväzne na doručenie rozhodnutia, na uplynutie 30 dní od jeho doručenia alebo na podanie kasačnej sťažnosti bude mať vážny dôsledok v oblasti daní. Možno očakávať, že bude dochádzať k situáciám, kedy v dôsledku právoplatného rozhodnutia správneho súdu začne podľa daňových predpisov plynúť lehota na vrátenie daňového preplatku. Ak pri podanej kasačnej sťažnosti bude následne rozsudok správneho súdu zrušený, dôjde k situácii, kedy bude potrebné už vrátený daňový preplatok spätne vymáhať, pričom existuje riziko jeho nevymoženia. Jednou z aktuálnych priorít vlády SR je účinný boj s daňovými únikmi. V nadväznosti na uvedené je potrebné zachovať právoplatnosť rozsudku ako aj uznesenia nadväzne na márne uplynutie lehoty na podanie kasačnej sťažnosti alebo sťažnosti alebo doručenie rozhodnutia kasačného súdu/ správneho súdu. Zároveň upozorňujem na nekoncepčnosť a nelogickosť navrhovaného znenia, pretože podľa ustanovenia § 441 ods. 2 návrhu má následne podaná kasačná sťažnosť odkladný účinok; rovnako má podľa § 155 návrhu sťažnosť odkladný účinok na právoplatné uznesenie správneho súdu. Odkladný účinok podaného opravného prostriedku znamená odklad právoplatnosti rozhodnutia, avšak podľa návrhu najprv rozsudok správneho súdu nadobudne právoplatnosť a následne bude právoplatnosť rozhodnutia odložená. Uvedené spôsobí zmätočnosť v postupe príslušných orgánov verejnej správy, pretože najprv budú rozsudkom viazaný, budú plynúť lehoty na ďalší postup, resp. konanie týchto orgánov a následne stratia zákonný podklad k tomuto postupu, pretože dôjde k odkladu právoplatnosti rozhodnutia. 
 	Z 	A 	Kasačná sťažnosť nebude riadnym opravným prostriedkom a to v zmysle schváleného legislatívneho zámeru. MF SR si zároveň mýli účinky podania sťažnosti v § 155, ktoré majú vplyv na právoplatnosť napadnutého uznesenia a účinky kasačnej sťažnosti, ktoré sú upravené v § 442 ods. 2 a ktoré vplyv na právoplatnosť napadnutého rozhodnutia nemajú, pretože naopak právoplatnosť tohto rozhodnutia je podmienkou pre podanie kasačnej sťažnosti. 

MF SR sa dňa 3.11.2014 zúčastnilo na rozporovom konaní, že MSSR pripomienku akceptovalo v tom zmysle, že ustanovenie § 142 (t.č. § 145) ods. 2 ako aj § 441 (t.č. § 446) ods. 2) boli upravené tak, aby tie výnimky boli zrejmé. 

rozpor odstránený. 

MF SR 	K § 155 
Navrhované znenie odporúčam preformulovať napríklad takto: 

„Sťažnosť podaná včas a oprávnenou osobou má odkladný účinok.“. 

Podľa navrhovaného znenia podanou sťažnosťou rozhodnutie nenadobudne právoplatnosť, a to ani v budúcnosti. Odkladný účinok spôsobuje odklad právoplatnosti rozhodnutia, neznemožňuje však nadobudnutie právoplatnosti rozhodnutia v budúcnosti, ako to ustanovuje navrhované znenie. 
 	O 	N 	Ide o osobitný prostriedok procesnej obrany. Rovnako je to aj v § 237 CSP. Je to vysvetlené v DS. Ak v budúcnosti nadobudne právoplatnosť, tak spolu s rozhodnutím sudcu o sťažnosti. 	
MF SR 	K § 175 

V odseku 2 je potrebné za slovo „nezrušil“ vložiť slová „alebo nezmenil“, pretože orgán verejnej správy môže protestu prokurátora vyhovieť aj tak, že rozhodnutie alebo opatrenie nielen zruší, ale aj zmení. 
 	O 	N 	Treba rozlišovať medzi konaním o proteste a konaním vo veci samej. Možnosť zmeny napadnutého opatrenia sa v podstate vzťahuje len na také opatrenia všeobecnej povahy, ktoré neboli vydávané v administratívnom konaní za účasti iných osôb (účastníkov konania). 	
MF SR 	K § 177 
Znenie odseku 1 odporúčam preformulovať tak, aby žalovaným bol orgán verejnej správy, ktorý rozhodol v poslednom stupni. 

Navrhovaným znením by dochádzalo k situáciám, kedy žalobca uplatnil mimoriadne opravné prostriedky, v dôsledku ktorých bolo rozhodnutie vydané orgánom, ktorý rozhodol o riadnom opravnom prostriedku, zrušené a vec bola vrátená na ďalšie konanie. Z dôvodu, že existuje rozhodnutie nadriadeného orgánu, súd nemôže rozhodovať o rozhodnutí podriadeného orgánu, dokiaľ nie je zrušené právoplatné rozhodnutie nadriadeného orgánu verejnej správy. Navrhované ustanovenie zároveň vyníma z právomoci správnych súdov možnosť preskúmavať rozhodnutia orgánov vydaných v konaní o obnovu konania. Keďže tieto obmedzenia nevyplývajú z dôvodovej správy, možno predpokladať, že uvedené opomenutie nebolo úmyslom predkladateľa. 
 	O 	N 	Pripomienka nie je dôvodná. Treba rozlišovať medzi konaním vo veci a konaním o mimoriadnom opravnom prostriedku. Konanie vo veci samej môže byť v zásade dvojstupňové. Žalovaným je orgán VS, ktorý rozhodol o riadnom opravnom prostriedku. Konanie o mimoriadnom opravnom prostriedku je tiež v zásade 2-stupňové a žalovaným je orgán VS, ktorý rozhodol o riadnom opravnom prostriedku ( napríklad rozklad) v takomto konaní ( napríklad konaní o obnove konania alebo mimoodvolacom konaní). 	
MF SR 	K § 183 
Znenie odseku 1 odporúčam preformulovať napríklad v tom zmysle, že odkladný účinok spôsobuje odklad právoplatnosti a vykonateľnosti napadnutého rozhodnutia alebo opatrenia orgánu verejnej správy; navrhované znenie obsahuje nadbytočný text všeobecne známy z logického výkladu pojmov právoplatnosť a vykonateľnosť a rovnako je nadbytočné uvádzať, že odkladný účinok bol priznaný súdom, alebo nastal priamo zo zákona. 
 	O 	N 	Dané ustanovenie vymedzuje podstatu a obsah odkladného účinku. Odkladný účinok nemôže mať vplyv na právoplatnosť, lebo predmetom prieskumu sú len právoplatné rozhodnutia.  	
MF SR 	K § 191 
V odseku 1 je potrebné slová „o priestupku, o správnom delikte alebo o sankcii za iné podobné protiprávne konanie“ nahradiť slovami „o priestupku, o správnom delikte alebo o inom podobnom protiprávnom konaní a o sankcii za ne“, pretože aj pri priestupku a správnom delikte je potrebné zahrnúť do oblasti správneho trestania nielen sankciu za iné protiprávne konanie (t. j. iné ako priestupok alebo správny delikt), ale aj samotné iné protiprávne konanie ako nevyhnutný predpoklad uloženia takejto sankcie. 
 	O 	N 	Pri priestupku a inom správnom delikte možno rozoznávať rozhodovanie o vine a sankcii. Pri inom podobnom protiprávnom konaní sa však v podstate ukladá len sankcia. 	
MF SR 	K § 440 
V odseku 3 je potrebné slová „kasačná žaloba“ nahradiť slovami „kasačná sťažnosť“, pretože ide o inštitút, ktorým je kasačná sťažnosť. 
 	O 	A 	 	
MF SR 	K § 476 
V odseku 1 odporúčam uviesť príslušné ustanovenia upravujúce konanie pred krajským súdom, napr. „podľa druhej časti tohto zákona“, za účelom zosúladenia s ostatnou časťou návrhu a za účelom jednoznačného určenia ustanovení, ktorými sa spravuje konanie o žalobe na obnovu konania.  	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 5 
Odporúčame Základné zásady konania vložiť pred Prvú časť návrhu zákona ako osobitné články. 
Odôvodnenie: obdobnú úpravu má Zákonník práce a návrh civilného mimosporového poriadku, ktorý je v MPK zároveň so Správnym súdnym poriadkom. 	O 	N 	osúlaďujeme SSP ako kódex verejného súdnictva s Trestným poriadkom i Správnym poriadkom. 
 	
MŠVVaŠ SR 	K § 5 ods. 12 
Odporúčame text za poslednou čiarkou nahradiť týmto znením:",ak sa podanou žalobou zjavne sleduje zneužitie práva". 
Odôvodnenie: navrhovanou úpravou sa dosiahne obdobný cieľ a vyjadrenie považujeme za dostatočné. 	O 	N 	ide o dostatočne zrejmú formuláciu. 	
MŠVVaŠ SR 	K § 7 písm. b) 
Odporúčame vypustiť slovo " (normatívne)". 
Odôvodnenie: uvedenie slova v zátvorke je nadbytočné. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 13 
Odporúčame doplniť miestnu príslušnosť okresného súdu. 
Odôvodnenie: v § 12 je úprava, v ktorých veciach okresné súdy rozhodujú. Chýba úprava ich miestnej príslušnosti. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 33 ods. 2 
V § 33 ods. 2 za slová " odseku 1" vložiť čiarku. 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 38 ods. 3 
Odporúčame za slovo "orgán" vložiť slová "verejnej správy" a nad slová " osobitným predpisom" umiestniť odkaz na poznámku pod čiarou, v ktorej predkladateľ uviedie konkrétny zákon. 
Odôvodnenie: navrhované znenie nie je dostatočne zrozumiteľné. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 39 ods. 4  
Odporúčame ustanovenie § 39 ods. 4 preformulovať s tým, že slová "§ 438 ods. 3" sa uvedú jeden krát. 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 43 ods. 1 
V § 43 ods. 1 v poslednom riadku vypustiť slovo "nijako". 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 43 ods. 3 
Odporúčame ustanovenie dopracovať. 
Odôvodnenie: navrhovanú úpravu, v ktorej sa uvádza, že písomné vyjadrenie Komisie a protimonopolného úradu musí mať všeobecné náležitosti podania, treba na tomto mieste o tieto náležitosti doplniť. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 44 ods. 1 
V § 44 ods. 1 nahradiť slová "písm. a), b), c) a d)" slovami "písm. a) až d). 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 25, § 48 ods. 1, § 50 ods. 2, § 444 ods. 1 a § 475 ods. 1 
Žiadame znenia v príslušných ustanoveniach v správnom kontexte a tvare upraviť 
I.alternatíva 
... vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa v študijnom odbore právo na právnickej fakulte vysokej školy v Slovenskej republike alebo má uznaný doklad o vysokoškolskom právnickom vzdelaní druhého stupňa vydaný zahraničnou vysokou školou; ak získal vysokoškolské vzdelanie najprv v prvom stupni a následne v druhom stupni, vyžaduje sa, aby v oboch stupňoch získal vzdelanie v študijnom odbore právo. 

II. alternatíva 
na účely tohto zákona sa tým, kto má právnické vzdelanie rozumie fyzická osoba spĺňajúca podmienku podľa osobitného predpisu.x) 

Poznámka pod čiarou k odkazu x) znie: 
"x) § 1 ods. 3 písm. b) zákona č. 586/2003 Z. z. o advokácii a o zmene a doplnení zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov v znení zákona č. 335/2012 Z. z." 

Odôvodnenie: vzhľadom na skutočnosť, že vysokoškolské vzdelanie sa získava osobitne v prvom stupni a osobitne v druhom stupni, pričom zákon o vysokých školách nevyžaduje aby vzdelanie v oboch stupňoch bolo v tom istom študijnom odbore, môžu nastať prípady, ak osoba získa vysokoškolské vzdelanie prvého stupňa v študijnom odbore „manažment“ a vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa v študijnom odbore „právo“. Zároveň nie je jednoznačné, aké vzdelanie rozumieť pod pojmom „právnické“, berúc do úvahy, že vysokoškolské vzdelanie sa podľa zákona o vysokých školách získava v konkrétnom študijnom odbore. Okrem toho pre prvý a druhý stupeň sa vysokoškolské vzdelanie získava v študijnom odbore „právo“, samostatne v druhom stupni je od roku 2012 možné aj v študijnom odbore „kánonické právo“. 

Táto pripomienka je zásadná. 	Z 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 69 ods. 1 
Dôvody odpustenia zmeškania lehoty predsedom senátu treba vymenovať. 
Odôvodnenie: navrhovaná úprava je nekonkrétna a môže viesť k nespravodlivému úsudku. 	O 	N 	preberá sa súčasná právna úprava. 
 	
MŠVVaŠ SR 	§ 74  
Odporúčame vypustiť slovo "rôzne" a pred slová "úradnej tabuli súdu" vložiť slovo "na". 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 88 ods. 3 
V spojení s § 88 ods. 2 návrhu zákona nie je jasné, kto pridelí vec inému sudcovi, ak je vylúčený predseda súdu. 
Odôvodnenie: podľa pripomienky odporúčame návrh znenia ustanovenia doplniť. 	O 	N 	Vec pridelí podpredseda, vyplýva to zo zákona č. 757/2004 Z. z. o  súdoch. Ustanovenie je zosúladené s CSP. 	
MŠVVaŠ SR 	Poznámka pod čiarou 21) 
Na konci doplniť slová "v znení neskorších predpisov." 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 105 ods. 2 
Odporúčame za textom označeným písmenami bodkočiarky nahradiť čiarkami. 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka.  	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 106 ods. 1 
V prvej vete pred slová "zašle bezodkladne žalobcovi" vložiť čiarku. 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 106 ods. 2  
Odporúčame za slovom " prihliadať" vypustiť odkočiarku. 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 109 ods. 6 
Odporúčame označiť na konci osobitný predpis odkazom. 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 116 ods. 1 
Odporúčame v prvej vete pred slová "spisuje sa o úkonoch" vložiť čiarku. 
Odôvodnenie:leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 130 ods. 1 
Odporúčame slová " otázky, o ktorých" nahradiť slovami "otázku, o ktorej". 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 133 ods. 2 písm. b) 
Odporúčame slová " písm. b), c), d) e), f), i), j) a k) nahradiť slovami " písm. b) až f) a i) až k). 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 139 ods. 2 
Odporúčame slová " osobitného predpisu" označiť odkazom na predpis. 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 150 
Odporúčame doplniť do textu aj advokáta. 
Odôvodnenie: ide jednoznačné vyjadrenie úpravy. 	O 	N 	advokát nikdy nekoná sám za seba, vždy len v mene účastníka. Úkony advokáta sú úkonmi účastníka. 	
MŠVVaŠ SR 	K § 152 ods. 1  
Slovo "náležitostí" nahradiť slovom "náležitostiach". 
Odôvodnenie:leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 163 
Odporúčame naformulovať úpravu konkrétnejšie. Vyjadrenie "ak to odôvodňujú pomery účastníka" môže viesť k neobjektívnemu názoru. 
Odôvodnenie: vyjadrené v texte pripomienky. 	O 	N 	Prebratá súčasná právna úprava. Je to vyfriešené súdnou praxou. 	
MŠVVaŠ SR 	K § 164 ods. 3 
Odporúčame upraviť " dôvody hodné osobitného zreteľa". 
Odôvodnenie: vyjadrenie považujeme za bezobsažné. 	O 	N 	Prebratá súčasná právna úprava. Je to vvriešené súdnou praxou. 	
MŠVVaŠ SR 	K § 165 
Odporúčame poslednú vetu vypustiť alebo preformulovať do konkrétneho vyjadrenia. 
Odôvodnenie: Vyjadrenie,že orgánu štátnej správy náhradu trov právneho zastúpenia možno priznať len výnimočne, môže viesť k neobjektívnemu posúdeniu veci správnym súdom.  	O 	N 	navrhované znenie je v súlade s judikatúrou Ústavného súdu. 	
MŠVVaŠ SR 	K § 172 ods. 2 
Slovo "veci" nahradiť slovom "rozhodnutia". 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka.  	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 193 písm. d) 
Slovo "ukladania" nahradiť slovom "ukladanie" a slovo "sankcii" slovom "sankcií". 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 235 
Vypustiť označenie odseku, pretože je len jeden. 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 240 ods. 2 
Vypustiť slová "ods. 1 a 2". 
Odôvodnenie: ustanovenie § 238 má len dva odseky. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 242 ods. 2  
Za slovo "osoby" slovo "a" nahradiť čiarkou. 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 243 
Pred slovo "administratívny" vložiť slovo "žurnalizovaný". 
Odôvodnenie: upresnenie textu podľa navrhovanej úpravy v predchádzajúcich ustanoveniach. 	O 	N 	vypustené aj v § 102 na základe pripomienok iných subjektov. 	
MŠVVaŠ SR 	K § 268, § 278 a § 308 
Slovo "treba" nahradiť slovami " je povinný". 
Odôvodnenie: ide o upresnenie textu. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 358 ods. 1 
Nad slová "značná hospodárska škoda" doplniť odkaz na príslušnú poznámku pod čiarou. 
Odôvodnenie: ide o upresnenie pre aplikačnú prax. 	O 	N 	nejedná sa o odkaz na Trestný zákon, ale o konštatovanie všeobecnej výšky kvalifikovanej škody. Je to vyriešené v judikatúre. 	
MŠVVaŠ SR 	K § 400, až 402 
V príslušných ustanoveniach vypustiť slová " ods. 1 a 2". 
Odôvodnenie: ustanovenie § 398 má len dva odseky, preto sa neuvádzajú. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 412 písm. f) 
slovo "petit" nahradiť slovom " návrh". 
Odôvodnenie: leg.tech.pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 414 
Na konci textu doplniť bodku. 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 447 ods. 2 
Vypustiť čiarku za slovom "žaloby". 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienka. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 448 ods. 1 
Vypustiť v zátvorke slová "žalobnými bodmi". 
Odôvodnenie: leg.tech. pripomienky. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 463 
Odporúčame doplniť komu sa doručí rozhodnutie. 
Odôvodnenie: ide o upresnenie textu pre aplikačnú prax. 	O 	N 	postačuje uvedenie v § 139 ods. 1 	
MŠVVaŠ SR 	K § 100 ods. 1 písm. b) 
Odporúčame slová "sú v rozpore" nahradiť slovami " nie sú v súlade". 
Odôvodnenie: zosúladenie s terminológiou Ústavy SR a zákona č. 38/1993 Z.z. o kananí pred ÚS SR. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K § 100 ods. 1 písm. c)  
Odporúčame slová " uznesenie o návrhu" nahradiť slovami " rovnopis uznesenia o návrhu". Zároveň dávame na zváženie definovanie povinnosti ako "bezodkladne" resp. "spolu so zaslaním návrhu na začatie prejudiciálneho konania Súdnemu dvoru EÚ". 
Odôvodnenie: vnútroštátny súd doručuje návrhy priamo Súdnemu dvoru EÚ, zástupcovi SR pred súdmi EÚ odporúčame doručovať rovnopis podania na vedomie, a to bezodkladne. 	O 	N 	súladné s CSP, pojem rovnopis sa už nepoužíva 	
NS SR 	 
S t a n o v i s k o 
Najvyššieho súdu Slovenskej republiky k návrhu Správneho súdneho poriadku 

Všeobecne 
Možno uvítať, že v legislatívnom procese sa vykonávajú opatrenia na vytvorenie samostatného Správneho súdneho poriadku (ďalej len „SSP“), ktorého potreba je pre správne súdnictvo mimoriadne naliehavá a potrebná. 
Napriek tomu však legislatívny materiál v predloženej podobe prinesie pre prax obrovské problémy. stane sa dôvodom komplikovanejších sporov a predĺži konanie aj vyvolá ďalšie ťažkosti. 
Z uvedeného dôvodu je nevyhnutne upozorniť na nasledovné úskalia návrhu: 
1. Návrh obsahuje ustanovenia, ktoré odkazujú na podporné použitie ustanovení Civilného sporového poriadku (ďalej len „CSP"); za takýchto okolnosti vypracovanie samostatného SSP nie je potrebné a výhodnejšie je ponechať doterajší stav, pri ktorom je správne súdnictvo upravené priamo v OSP a jeho terajšia V. časť rovnako používa odkaz na všeobecné časti OSP. Použitie ustanovení CSP, ktorý ešte ani nebol schválený, na postup podľa SSP nemožno akceptovať už v novej právnej úprave, lebo CSP bude normou súkromného práva a SSP upravuje postup sudu v oblasti práva verejného, ktoré sa riadi odlišnými princípmi, ako právo súkromné. 
Pri inom výklade podporného používania CSP ako normy súkromného práva pre konanie v oblasti verejného práva by dokonca prichádzal do úvahy aj výklad, podľa ktorého CSP by bolo možné podporne použiť aj na trestné konanie podľa Trestného poriadku, o čom by zrejme nikto ani neuvažoval. 
2. Návrh je výrazne nekoncepčný a pre postup súdu jeho systematika nie je vyhovujúca: 
Z návrhu, ani z predkladacej správy k nemu nemožno zistiť, či k vymedzeniu právomocí medzi správne súdnictvo, ústavný súd, trestné, občianskoprávne a obchodné súdnictvo došlo po vzájomnom prerokovaní a v zhode o budúcej úprave medzi zodpovednými poverenými zástupcami týchto oblastí (vymedzenie rozhodovania o individuálnych právach účastníkov, alebo o normatívnych aktoch, nesprávne vymedzená pôsobnosť vo volebných veciach, postih za priestupky a pod.). Nekoncepčne sa javí v návrhu zaradené konanie vo veciach volebných, ktoré patria do oblasti ústavného práva; správnemu súdnictvu nepatrí preskúmavanie všeobecne záväzných noriem a správnych aktov všeobecnej povahy, naopak tam patrí posudzovanie správnych zmlúv (dotácie a ich vrátenie a pod.), preskúmavanie skončenia služobných pomerov podľa zákona o štátnej službe a pod. Priestupky by mali byť podriadené režimu trestného práva ako v ostatných krajinách EÚ a nemal by o nich rozhodovať súd v správnom súdnictve a pod. 
Zmena dotýkajúca sa iných rezortov je zaznamenaná len v sociálnych veciach, nerešpektuje však ochranu práv dôchodcov a ich práva zabezpečuje v menšom rozsahu ako doteraz, k zmene dochádza bez toho, aby to bolo potrebné. Terajšia právna úprava je vyhovujúca a má dlhodobú tradíciu, jej uplatňovanie nespôsobuje v praxi významnejšie problémy, pričom skupina účastníkov v týchto veciach je osobitne hendikepovaná vekom, zdravotným stavom a niekedy aj intelektom a majetkovými pomermi, čo by však nemalo mať negatívny dopad na poskytnutie účinnej právnej ochrany pre takéhoto jednotlivca. Zavedenie konania o žalobách na veci sociálne znamená zhoršenie prístupu účastníkov k spravodlivosti. 
Okrem toho nie je možná elektronizácia dávkových spisov a administratívnych spisov, ktoré tvoria súčasť spisu v dôchodkových veciach a ak pred skončením súdneho konania v jednej dôchodkovej veci účastník dôjde k novému rozhodnutiu dôchodkového úradu, spôsobí takýto postup chaos v rozhodovaní, lebo jeden dávkový spis k viacerým konaniam naraz alebo v časovej postupnosti pripojiť nemožno. Novšie súdne konania by sa mali prerušiť, lebo nebude k dispozícii dávkový spis, staršie nároky budú predmetom rozhodovania v novších konaniach a pod. 
V dôchodkových veciach prechodom na žaloby nebude rešpektovaná požiadavka európskej kontroly verejnej správy, podľa ktorej by účastník mal mať zabezpečené právo na minimálne 3 inštancie v prieskume (jedna inštancia pred správnym orgánom a dve inštancie v súdnom konaní v súčasnosti alebo dve inštancie pred správnym orgánom a jedna inštancia pred súdom podľa terajšieho návrhu). Vytvorenie dvojstupňového správneho konania si však vyžiada vysoké náklady na štátny rozpočet, pričom treba uviesť, že dva stupne preskúmania v Sociálnej poisťovni požiadavke riadneho odvolacieho konania nezodpovedajú. Pri preskúmavaní viacerých rozhodnutí SP (čo je spravidla v každej dôchodkovej veci) množstvo žalôb proti právoplatným rozhodnutiam nielen zvýši počet sporov, ale aj prinesie ťažkosti pri časovom slede preskúmavaných rozhodnutí, roztriešti sa konanie, dávkové spisy bude možné pripojiť len k jednému súdnemu spisu, čo vyvolá chaos a odiali právnu ochranu dôchodcov. 
3. Návrh v neprimeranom rozsahu rozširuje oprávnenia prokuratúry dokonca v rozsahu, prekračujúcom jej oprávnenia v OSP pred rokom 1989. 
4. Za nadbytočné a finančne aj personálne náročné možno označiť vytváranie 7 členného veľkého senátu bez toho, aby boli vyčíslené materiálne a personálne požiadavky na potrebu takejto zmeny, pričom sudcov v správnom súdnictve je nedostatok a navyše právomoc tohto senátu znevažuje zjednocovaciu činnosť kolégií, ktorá je zasunutá do úzadia, hoci ju nemôže plnohodnotne nahradiť. 
5. Návrh nerieši vykonateľnosť súdnych rozhodnutí vo veciach správnych. 
6. Opakovanie rovnakého textu ustanovení pri rozlíšení konania len podľa okruhu účastníkov je neprijateľné, lebo je na úkor prehľadnosti a použiteľnosti kódexu. 
7. Nedostatky v zovšeobecnení sú spojené aj s označovaním konkrétnych účastníkov (napr. NP a pod.) 
8. Sporné je použitie ustanovení o obnove konania vzhľadom na špecifikum verejnej správy, lebo orgán verejnej správy môže aj po právoplatnom skončení veci znova rozhodnúť a medzičlánok pre takýto postup na súde je nesystémový. 
9. Nedostatočne je vyriešená pôsobnosť správneho súdnictva vo vzťahu k samospráve. 
10. Predbežné otázky vo vzťahu k orgánom EÚ sú riešené len okrajovo. 
11. Návrh dostatočne nevymedzuje, čo správny súd nepreskúmava, pričom môže vyvolať pochybnosti o uplatnení generálnej klauzuly. 
12. Problematickejšie ako doteraz je upravené účastníctvo v konaní a predbežné opatrenia sú vymedzené sporne. 
13. Návrh nevymedzuje dostatočne spôsob, akým súd rozhodne o žalobe. 
14. Nedostatočne je vymedzený protiprávny zásah. 
15. Návrh neobsahuje prechodné ani záverečné ustanovenia. 
16. V návrhu chýbajú dostatočné ustanovenia o rozhodovaní kompetenčných konfliktov medzi konaním podľa SSP a CSP. Postup podľa ktorého správne súdnictvo rozhodne o týchto sporoch podľa ustanovení CSP nie je dôvodný. 
17. Moderačné právo súdu je nahradzovaním rozhodnutia orgánu verejnej správy, súd preberá za tieto orgány zodpovednosť za štátnu politiku v rezortoch, na čo nie je oprávnený a prieči sa princípu trojdelenia štátnej moci. 
18. Rozlišovanie podania vo veci samej a iného podania a v závislosti od toho spôsob, akým má byť účastník vyzvaný na jeho doplnenie, resp. odstránenie nedostatkov (výzva, uznesenie - § 57, § 58) zbytočne byrokratizuje a komplikuje postup v konaní. 
19. Rozlišovanie dôvodov na odmietnutie podania a zastavenie konania je zbytočné. 
20. Náležitosti rozsudku sú upravené nedostatočne, číselné označovanie odsekov môže spôsobiť problémy pri prípadnom odstraňovaní chýb a zrejmých nesprávností. 
21. Elektronizácia spisov je problematická. Prevažnú časť súdneho spisu tvorí administratívny spis v písomnej podobe. Právo účastníka nahliadať do spisu nie je dostatočne zabezpečené. 
22. Zavedenie práva sudcu uviesť v rozsudku odôvodnenie kontravóta je zásahom do nezávislosti súdneho rozhodovania a konkrétnych sudcov najmä v správnom súdnictve vystavuje ohrozeniu ich života, zdravia, alebo ohrozeniu života a zdravia ich príbuzných a blízkych a ovplyvňovaniu zo strany účastníkov. 
23. Návrh nekorešponduje s reformou ESO, hoci je to nevyhnutné. 
24. Návrh nedostatočne rieši vecnú a miestnu príslušnosť súdov. 
25. Návrh obsahuje ustanovenia, ktoré môžu byť v spravovacom poriadku. 
26. Elektronizácia súdneho spisu v správnom súdnictve nie je prakticky možná, lebo súd musí pre svoje rozhodnutie vyžiadať administratívny spis príslušného orgánu verejnej správy, ktorý je len v papierovej podobe, nemôže ho previesť do podoby elektronickej a ani na to nemá oprávnenie, ani dostatok časového priestoru, pracovníkov a ani finančné prostriedky. Nebude pritom môcť garantovať právo účastníkov nahliadať do spisu a štúdium spisu pre členov senátu z jedného nosiča znemožní komunikáciu, sťaží rozhodovanie a predĺži dobu štúdia. Predkladateľ nerozlíšil pri použití elektronických prostriedkov postup orgánu verenej správy (kde je takýto postup často možný) od postupu súdu, pre ktorý je požívanie elektronických prostriedkov na vedenie spisu často kontraproduktívne. Hoci elektronizácia na niektoré postupy súdu je možná a aj užitočná, jej používanie by mal upravovať spravovací poriadok a nie procesný kódex. 
Tieto pripomienky považujeme za zásadné. 

K jednotlivým ustanoveniam 
Pripomienky ku konkrétnym ustanoveniam návrhu nepredkladáme, pretože je najprv potrebné vysporiadať sa so všeobecnými pripomienkami, ktoré majú zásadný charakter. 
Návrh v predloženej podobe preto treba odmietnuť a urýchlene začať s prácami na kódexe nanovo. 
 	Z 	ČA 	1. k subsidiarite CSP / N 
Subsidiarita CSP je nevyhnutná, aby sa zabránilo vzniku nepredvídateľných procesných situácií a tiež s ňou ráta aj legislatívny zámer. 

2. ku koncepčnosti / N 
Koncepcia týkajúca sa systematiky a vymedzeniu právomoci je v súlade s legislatívnym zámerom a vychádza zo stavu de lege lata. 

3. k oprávneniam prokuratúry / ČA 
Oprávnenia prokuratúry sú prevzaté v zásade v rovnakej podobe, ako je tomu de lege lata. O nejakom rozširovaní do podoby spred roku 1989 nemôže byť reči, keďže v danom období správne súdnictvo v podstate neexistovalo. Vo vzťahu k NS bola upravená kompetencia iba GP. 

4. k veľkému senátu / N 
Veľký senát predstavuje zásadný progres na ceste k zjednocovaniu judikatúry, pričom práve roztrieštenosť judikatúry na NS SR treba považovať za jedno z najvýraznejších negatív v súčasnom správnom súdnictve. Nedostatočné personálne obsadenie správneho kolégia NS SR nemôže byť dôvodom odmietania navrhovanej právnej úpravy, pretože naopak odôvodňuje nevyhnutnosť jej prijatia. 

5. k vykonateľnosti súdnych rozhodnutí / N 
Potreba osobitnej právnej úpravy nie je odôvodnená a ani praxou požadovaná. 

6. k štruktúre jednotlivých typov konaní / N 
Žiadne konania upravené SSP sa navzájom nelíšia len okruhom účastníkov konania. Základným definičným kritériom, pre ten ktorý typ konania, je totiž vymedzený predmet súdneho prieskumu a nie stanovený okruh účastníkov konania. 

7. k absencii zovšeobecňovania / N 
V určitých prípadoch je nevyhnutné uviesť konkrétneho účastníka. Nakoniec je tomu aj de lege lata. 

8. k obnove konania / N 
Pripomienka je nepochopením inštitútu žaloby na obnovu konania. Nezohľadňuje jednak viazanosť orgánov verejnej správy rozhodnutím správneho súdu a súčasne ignoruje možnosť, že správny súd rozhodol v plnej jurisdikcii. 

9. k pôsobnosti správneho súdnictva k samospráve / N 
Nie je nevyhnuté to viac špecifikovať, úprava je jasná 

10. k predbežným otázkam k EÚ / N 
nadväzuje sa súčasnú právnu úpravu, nejde o žiadnu „okrejovosť“ 

11. k nepreskúmavaným otázkam / ČA 
Ustanovenie § 7 bolo po pripomienkach viacerých subjektom špecifikované 

12. až 16. / N 
Na dané pripomienky sa buď vzhľadom na ich abstraktnosť nedá zodpovedať alebo sa jedná o veci vychádzajúce z legislatívneho zámeru. 

17. K moderačnému právu /ČA 
Moderačné právo bolo upravené. 

18. a 19. K rozlišovaní podaní a dôvodov odmietnutia a zamietnutia/ N 
Pripomienky sú nepochopením textu navrhovaného zákona 

20. K dôvodom rozhodnutia/ ČA 
Náležitosti rozsudku sú náležite špecifikované, boli ešte aj doplnené na základe konkrétnych pripomienok iných subjektov. Číselné označenie odsekov vychádza rozhodovacej praxe SD EÚ je výsostne praktické, kvôli citáciám. 

21. a 26/ K elektronizácii spisov/N 
Elektronizácia spisov je pre budúcnosť nevyhnutná. Orgány verejnej správy plánujú elektronizáciu svojich spisov už od budúceho roku.ávrh nového SSP 

22. K odlišnému názoru sudcu/ N Uverejnenie odlišného názoru sudcu je štandardné, osobitne pre najvyššie súdy;v CSP sa zavádza dokonca aj pre odvolacie konanie. Nejde o nijaký zásah do nezávislosti. Ide o zjavné nepochopenie tohto inštitútu 

23. K nerešpektovaní reformy ESO/N 
Reforma ESO bola pri príprave návrhu zákona dôsledne rešpektovaná, na súlad dohliadala aj členka subkomisie nominovaná MV SR. Rešpektovanie reformy vyplýva aj z pripomienok MV SR, ktoré sú vecného charakteru. 

24. K príslušnosti správnych súdov/N 
Vecná a miestna príslušnosť súdov je riešená obdobne ako je tomu pri súčasnej právnej úprave OSP, naopak je ešte precíznejšia. 

25. K ustanoveniam, ktoré by mohli byť v spravovacom poriadku/N 
Pripomienka nie je dostatočne konkrétna. Predkladateľ sa práve naopak snažil vyhnúť ustanoveniam, ktoré môžu byť v spravovacom poriadku 

NSSR sa dňa 27.10.2014 zúčastnil na rozporovom konaní, kde zásadnú všeobecnú pripomienku, v zmysle ktorej navrhovalo „začať pracovať na príprave nanovo“ vzal späť. Takisto aj v prípade ostatných pripomienok bol rozpor odstránený s výnimkou § 5. 

NSSR sa dňa 13.11.2014 zúčastnil na rozporovom konaní, kde zásadnú pripomienku k § 5 vzal späť. 

Rozpor odstránený 
 	
NBÚ 	K § 7 
V § 7 písmeno e) znie: 
„e) rozkazy funkcionárov ozbrojených síl, ozbrojených zborov a Národného bezpečnostného úradu s výnimkou ich rozhodnutí o disciplinárnych trestoch príslušníkov ozbrojených síl, ozbrojených zborov a Národného bezpečnostného úradu a rozhodnutí o vzniku, zániku a trvaní a zmene služobných pomerov a nárokov z nich vyplývajúcich.“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Napriek tomu, že Národný bezpečnostný úrad nie je ozbrojeným zborom, štátna služba príslušníkov Národného bezpečnostného úradu, tak ako príslušníkov ostatných ozbrojených zborov je upravená zákonom č. 73/1998 Z. z. o štátnej službe príslušníkov Policajného zboru, Slovenskej informačnej služby, Zboru väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky a Železničnej polície v znení neskorších predpisov. Navrhovaným znením sa dosiahnu rovnaké podmienky preskúmavania rozhodnutí funkcionárov, ktoré sú vydávané na základe toho istého zákona. Zároveň si dovoľujeme poukázať na to, že v citovanom ustanovení nie je zahrnutý ozbrojený bezpečnostný zbor. 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 31 
V § 31 ods. 4 navrhujeme nad slovo „podpisom“ doplniť odkaz na poznámku pod čiarou X), ktorá znie: „x) Zákon č. 215/2002 Z. z. o elektronickom podpise a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.“. 
Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K § 55 
V § 55 ods. 1 a 2 navrhujeme nad slovo „podpisom“ doplniť odkaz na poznámku pod čiarou X).“. 
Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K § 76 
V § 76 ods. 2 druhá veta sa spojka “a” nahrádza čiarkou a za slovo „zboru“ sa vkladajú slová „a príslušníka Národného bezpečnostného úradu“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Úprava textu súvisí s dôvodmi uvedenými v odôvodnení k pripomienke č. 1. 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 81 
V § 81 ods. 1 navrhujeme na konci doplniť druhú vetu, ktorá znie: „Ak ide o súdny spis, ktorého obsahom sú utajované skutočnosti postupuje sa podľa osobitného predpisu.17)“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Cieľom zákona č. 215/2004 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 215/2004 Z. z.“) je verejný záujem na ochrane utajovaných skutočností, pričom podstata ochrany utajovaných skutočností spočíva v prijatí takých preventívnych opatrení, ktoré budú predchádzať ohrozeniu alebo poškodeniu záujmov Slovenskej republiky neoprávnenou manipuláciou. Zákon č. 215/2004 Z. z. umožňuje prístup k utajovaným skutočnostiam iba vymedzenému okruhu oprávnených osôb, ktoré musia spĺňať zákonom ustanovené požiadavky. Oprávnenou osobou na účel zákona č. 215/2004 Z. z. je právnická osoba alebo fyzická osoba, ktorá je určená na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami, alebo ktorej oprávnenie na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami vzniklo zo zákona (§ 2 písm. f)). Sú teda dané dve kategórie osôb, ktorým môže vzniknúť oprávnenie na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami. Prvá kategória osôb musí kumulatívne spĺňať predpoklady na vznik oprávnenia na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami ustanovené v § 10 ods. 1 písm. a) až j) zákona č. 215/2004 Z. z., pričom prístup týchto osôb k utajovaným skutočnostiam je podmienený okrem iného určením stupňa utajenia a nevyhnutného rozsahu utajovaných skutočností (podľa § 31 zákona č. 215/2004 Z. z.). Do druhej kategórie osôb patrí explicitne vymedzený okruh osôb, ktorým oprávnenie na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami vzniká za predpokladu, že sú kumulatívne splnené podmienky ustanovené v § 34 až § 36 zákona č. 215/2004 Z. z. Z dôvodu ochrany utajovaných skutočností pri nahliadaní do súdneho spisu je potrebné rešpektovať ustanovenia zákona č. 215/2004 Z. z. a umožniť prístup k utajovaným skutočnostiam len oprávneným osobám za podmienok ustanovených týmto zákonom. 
 	Z 	A 	uvedená pripomienka bola vyriešená cez nový § 483. 
 	
NBÚ 	K § 81 
V § 81 ods. 2 navrhujeme na konci doplniť tretiu vetu, ktorá znie: „Ak ide o súdny spis, ktorého obsahom sú utajované skutočnosti, postupuje sa podľa osobitného predpisu.17)“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Doplnenie tretej vety v označenom ustanovení návrhu zákona navrhujeme z dôvodov uvedených v odôvodnení k pripomienke č. 5. 
 	Z 	A 	uvedená pripomienka bola vyriešená cez nový § 483. 
 	
NBÚ 	K § 82 
V § 82 ods. 1 prvá veta odporúčame slovo „informácie“ nahradiť slovom „skutočnosti“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Podľa § 2 písm. a) zákona č. 215/2004 Z. z. utajovanou skutočnosťou je informácia alebo vec určená pôvodcom utajovanej skutočnosti, ktorú vzhľadom na záujem Slovenskej republiky je potrebné chrániť pred neoprávnenou manipuláciou a ktorá môže vznikať len v oblastiach, ktoré ustanoví vláda Slovenskej republiky svojim nariadením. Máme za to, že časťou súdneho spisu môže byť nielen utajovaná informácia, ale aj utajovaná vec, napríklad hmotný nosič so záznamom informácii. 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 82 
V § 82 ods. 3 navrhujeme slová „iba účastník a jeho zástupca, prípadne tiež osoba, ktorá sa preukáže osvedčením na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami príslušného stupňa utajenia podľa osobitného predpisu,18) ak preukáže na nahliadnutí právny záujem“ nahradiť slovami „účastník, jeho zástupca a prípadne tiež osoba, ktorá preukáže na nahliadnutí právny záujem, ak tieto osoby spĺňajú podmienky podľa osobitných predpisov18)“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Úpravu predmetného odseku navrhujeme z dôvodov uvedených v odôvodnení k pripomienke č. 5, a preto, že osoba sa podľa zákona č. 215/2004 Z. z. stáva oprávnenou na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami nie po vydaní osvedčenia, ale až po vykonaní určenia vedúcim a v okamihu podpísania vyhlásenia o mlčanlivosti (vyplýva to z § 31). 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 82 
V § 82 ods. 4 znie: 
„(4) Pred nahliadnutím do administratívneho spisu, ktorý obsahuje skutočnosti uvedené v odseku 1, predseda senátu poučí nahliadajúce osoby, zabezpečí podpísanie písomného vyhlásenia o mlčanlivosti a bez meškania o tejto skutočnosti informuje príslušný orgán verejnej moci podľa osobitného predpisu.17)“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Pôvodné znenie predmetného ustanovenia nie je v súlade s požiadavkami zákona č. 215/2004 Z. z., najmä ustanovením § 35 ods. 3 a 4 tohto zákona. 

 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K 109 
V § 109 odsek 4 znie: 
„(4) Ak bola verejnosť z pojednávania vylúčená podľa odseku 3 preto, že verejné prejednanie veci by ohrozilo obchodné tajomstvo, alebo dôležitý záujem účastníka, môže súd povoliť na návrh účastníka jednotlivým osobám, aby boli prítomné na pojednávaní alebo jeho časti, pričom ich zároveň poučí o povinnosti zachovávať mlčanlivosti o všetkých skutočnostiach. Ak bola verejnosť z pojednávania vylúčená podľa odseku 3 preto, že verejné prejednanie veci by ohrozilo ochranu utajovaných skutočností, postupuje sa podľa osobitného predpisu.17)“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie 
Túto formuláciu ustanovenia v návrhu zákona navrhujeme z dôvodov uvedených v odôvodnení k pripomienke č. 5. To znamená, prítomnosť jednotlivých osôb na pojednávaní alebo jeho časti v prípadoch, ak jeho predmetom budú aj utajované skutočnosti, možno povoliť iba vtedy, ak ide o oprávnené osoby a len za dodržania podmienok ustanovených v zákone č. 215/2004 Z. z. 

 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 109 
V § 109 ods. 5 druhá veta znie: „Ak majú byť na pojednávaní prejednávané utajované skutočnosti musí dôverník spĺňať podmienky podľa osobitného predpisu.17)“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie 
Túto formuláciu druhej vety predmetného ustanovenia navrhujeme z dôvodov uvedených v odôvodnení k pripomienke č. 5. 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 109 
V § 109 odsek 6 znie: 
„(6) Vyhotovovať zvukové prenosy a obrazové záznamy a obrazové prenosy z pojednávania možno iba za podmienok ustanovených osobitnými predpismiz).“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu Z znie: „z) Zákon č. 285/2000 Z. z. o sudcoch a prísediacich a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Zákon č. 215/2004 Z. z.“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Utajované skutočnosti je možné ukladať na technickom prostriedku iba vtedy, ak sú splnené zákonom č. 215/2004 Z. z. ustanovené podmienky, predovšetkým technický prostriedok musí byť certifikovaný a schválený vedúcim do prevádzky. Technický prostriedok a hmotný nosič so záznamom utajovaných informácii, ktoré obsahujú utajované skutočnosti, musí byť taktiež chránené v rozsahu a spôsobom ustanoveným zákonom č. 215/2004 Z. z. pred neoprávnenou manipuláciou a nepovolanými osobami (§ 2 písm. g)). 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 111 
V § 111 ods. 3 odporúčame slovo „informácie“ nahradiť slovom „skutočnosti“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Uvedenú zmenu navrhujeme z dôvodov uvedených v odôvodnení k pripomienke č. 7. 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 115 
V § 115 navrhujeme doplniť odsek 4, ktorý znie: 
„(4) Ak sú v priebehu pojednávania prejednávané utajované skutočnosti, ich zaznamenávanie pomocou technických zariadení, uchovávanie na trvalom nosiči dát a ďalšia manipulácia s nimi sa vykonáva podľa osobitného predpisu.17) 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Návrh odseku 4 predmetného ustanovenia súvisí s vytvorením podmienok v oblasti bezpečnosti technických prostriedkov a administratívnej bezpečnosti na ochranu utajovaných skutočností pri ich vytváraní na technických prostriedkoch, uchovávaní na hmotnom nosiči a ďalšej manipulácií s nimi. Utajované skutočnosti je možné ukladať na technickom prostriedku iba vtedy, ak sú splnené zákonom č. 215/2004 Z. z. ustanovené podmienky, predovšetkým technický prostriedok musí byť certifikovaný a schválený vedúcim do prevádzky. Hmotný nosič dát, ktorý obsahuje utajované skutočnosti, musí byť taktiež chránený v rozsahu a spôsobom ustanoveným zákonom č. 215/2004 Z. z. pred neoprávnenou manipuláciou a nie je možné ho poskytnúť nepovolaným osobám (§ 2 písm. g)). V prípade umožnenia zaznamenania utajovanej skutočnosti je oprávnená osoba povinná vytvoriť zodpovedajúce podmienky na jej ochranu nielen pri jej ukladaní na technické zariadenie, ale aj ďalšej manipulácii s ňou. 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 116 
V § 116 navrhujeme doplniť odsek 4, ktorý znie: 
„Ustanovenie o zaznamenávaní priebehu pojednávania podľa § 115 ods. 4 sa použije primerane.“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Doplnenie nového odseku 4 v označenom ustanovení návrhu zákona navrhujeme z dôvodov uvedených v odôvodnení k pripomienke č. 14. 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 124 
V § 124 druhá veta sa za slová „oslobodil od“ vkladá slovo „tejto“ a vypúšťajú sa slová „zachovať tajomstvo alebo mlčanlivosť“. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Ide o precizovanie pojmov ustanovených v osobitnom zákone. 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	K § 126 
V § 126 sa na konci bodka nahrádza bodkočiarkou a dopĺňajú sa slová: „tým nie je dotknutá povinnosť zachovávať mlčanlivosť podľa osobitného zákona.17).“ 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Tento text do predmetného ustanovenia návrhu zákona navrhujeme doplniť z dôvodu, že oprávnená osoba na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami je povinná zachovávať mlčanlivosť o utajovaných skutočnostiach a oslobodiť od povinnosti mlčanlivosti je možné ju len zákonnom č. 215/2004 Z. z. stanoveným spôsobom (vyplýva to z ustanovení § 38 a) a § 40)). 
 	Z 	A 	 	
NBÚ 	Všeobecná pripomienka 
Navrhujeme v návrhu zákona doplniť ustanovenia o preukazovaní totožností účastníkov, ich zástupcov a ďalších osôb, ktoré sa zúčastňujú na konaní pred súdom. 
Túto pripomienku považuje Národný bezpečnostný úrad za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Z dôvodu špecifického postavenia niektorých kategórii osôb, ktoré môžu svoju totožnosť preukazovať aj inýmn spôsobom (napríklad, poslanec Národnej rady Slovenskej republiky, advokát, príslušník Policajného zboru, príslušník Národného bezpečnostného úradu), a rovnako aj preto, že v osobitných prípadoch je nutné utajenie skutočnej totožnosti alebo príslušnosti zákonom vymedzeného okruhu osôb k orgánom verejnej moci, navrhujeme v návrhu zákona doplniť ustanovenia o preukazovaní totožností účastníkov, ich zástupcov a ďalších osôb, ktoré sa zúčastňujú na konaní pred súdom tak, aby sa tieto osoby mohli preukázať aj iným dokladom, ako je občiansky preukaz, napríklad služobným preukazom príslušníka Národného bezpečnostného úradu. 

 	Z 	N 	Otázka preukazovania totožnosti, čo sa týka preukazu, ktorým sa má táto zistiť, nie je riešená v žiadnom procesnom kódexe týkajúcom sa konania pred súdom alebo orgánom verejnej správy. 

NBU sa dňa 6.11.2014 na rozporovom konaní, kde MSSR vysvetlilo svoje zámery, rozpor odstránený.  	
MDVaRR SR 	1. K návrhu zákona 

V celom texte návrhu odporúčam 
- slovo „nejedná“ nahradiť slovom „nejde“, 
- slovo „stanovený“ vo všetkých gramatických tvaroch nahradiť slovom „ustanovený“, 
- slovo „neodkladne“ nahradiť slovom „bezodkladne“, 
- citovanie paragrafov zosúladiť s bodom 54. prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR, 
- umiestniť odkazy na citované osobitné predpisy s poznámkami pod čiarou, 
- zjednotiť spôsob vnútorného odkazovania. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	2. K § 3 ods. 2  
Odporúčam slová „týchto priamo dotýka“ nahradiť slovami „týchto osôb priamo týka“. 
 	O 	ČA 	formulácia zmenená na „ich priamo dotýka“ 
 	
MDVaRR SR 	3. K § 5 ods. 7  
Odporúčam vložiť za slovo „rýchle“ slovo „efektívne“. 
 	O 	N 	pojem „hospodárne“ zahŕňa v súdnej praxi aj pojem „efektívne“. 	
MDVaRR SR 	4. K § 5 ods. 12 
Odporúčam spresniť „zjavne šikanózny charakter žaloby“. 
 	O 	ČA 	doplnené v dôvodovej správe – 
Za šikanózny možno pritom vo všeobecnosti považovať taký výkon práva, ktorý je spojený som zámerom spôsobiť inému neprimeranú ujmu. 
 	
MDVaRR SR 	5. K § 7 písm. a)  
V § 41 ods. 1 sa zavádza legislatívna skratka „(ďalej len „zainteresovaná verejnosť“)“. Odporúčam zaviesť túto legislatívnu skratku už v § 7 alebo používať len slová „zainteresovaná verejnosť“ a v § 41 ods. 1 vypustiť slová „alebo dotknutá verejnosť (ďalej len „zainteresovaná verejnosť“)“. 
 	O 	A 	Ustanovenie § 7 bolo upravené. 
 	
MDVaRR SR 	6. K § 7 písm. b) 
Odporúčam vložiť pred slová „zákon neustanovuje inak“ slovo „tento“. 
 	O 	N 	to nie tento zákon. Ustanovenie § 7 bolo upravené. 	
MDVaRR SR 	7. K § 26 
Odporúčam nahradiť slová „voľnej úvahy (správne uváženie)“ slovami „správnej úvahy“; správna úvaha predstavuje možnosť správneho orgánu pri rozhodovaní lepšie prihliadať na všetky okolnosti, avšak takéto uváženie nemôže byť svojvôľou (voľné), ale musí zodpovedať ustálenému rozhodovaniu v rovnakých prípadoch, aby boli dôsledne dodržané princípy právnej istoty. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	8. K § 31 ods. 3 písm. b)  
Odporúčam zvážiť preformulovanie znenia tak, aby pre nerozlučné spoločenstvo práv a povinností so žalobcom alebo účastníkmi nebola osoba ex lege ďalším účastníkom; navrhované znenie evokuje povinnosť, nie právo zúčastniť sa sporu, ako je to uvedené v dôvodovej správe. Tento účastník sa síce môže svojho práva účasti na konaní predpísaným spôsobom vzdať, avšak s týmto môže byť pre tohto účastníka spojený vznik nákladov, najmä s prihliadnutím na povinné zastúpenie advokátom v týchto konaniach. 
 	O 	N 	toto je riešené v ustanovení o možnosti vzdania sa účastníctva 
 	
MDVaRR SR 	9. K § 43 ods. 1 
Odporúčam vypustiť slovo „nijako“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	10. K § 39 ods. 1 
Odporúčam za slová „Ak tento“ vložiť slovo „zákon“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	11. K § 51  
Odporúčam prvú vetu upraviť takto: „Ak je v tej istej veci na jednej strane sporu počet žalobcov, ďalších účastníkov alebo osôb zúčastnených na konaní väčší ako desať, ktorí sa nedohodnú na spoločnom zástupcovi a jednotlivým výkonom ich práv by mohol byť ohrozený účel a rýchly priebeh konania, určí ho správny súd a vyzve ich, aby sa k nemu vyjadrili.“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	12. V § 70 ods. 1 
Odporúčam vypustiť slovo „kárne“. 
 	O 	N 	slovo „kárne“ sa napriek jeho „nespisovnosti“ vyskytuje aj v iných zákonoch – napr. v priestupkovom zákone ako aj v zákone 514/2003 Z.z. 	
MDVaRR SR 	13. K § 73  
V odseku 1 prvej vety odporúčam umiestniť nad slovo „viazaná“ nový odkaz 17, ktorý znie: „17) Akty Svetovej poštovej únie (oznámenie Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky č. 129/2014 Z. z.).“; podľa Aktov Svetovej poštovej únie sa poskytuje univerzálna služba v medzinárodnom poštovom styku (§ 3 ods. 5 zákona č. 324/2011 Z. z. o poštových službách a o zmene a doplnení niektorých zákonov). 

V odseku 1 druhej vety odporúčam slovo „návratkou“ nahradiť slovom „doručenkou“ alebo slovami „potvrdením o doručení písomnosti“ v súlade s terminológiou podľa Aktov Svetovej poštovej únie, ako aj s návrhom zákona Civilný sporový poriadok (§ 104 ods. 1). V tejto súvislosti uvádzam, že podľa Aktov Svetovej poštovej únie je služba „doručenka“ povinnou službou len pre vstupujúce zásielky, pre zásielky vystupujúce z krajiny je táto služba nepovinná. Doručenka je považovaná za doklad o doručení podľa medzinárodnej zmluvy, tak ako je uvedené v § 73 ods. 5 prvej vety predkladaného návrhu zákona. 

Odsek 5 odporúčam upraviť takto: „(5) Na potvrdenie o doručení podľa odseku 1 druhej vety časti vety pred bodkočiarkou postačuje doklad o doručení podľa medzinárodnej zmluvy. Na potvrdenie o doručení podľa odseku 1 druhej vety časti vety za bodkočiarkou a odsekov 2 a 3 je potrebné potvrdenie dožiadaného orgánu.“. 
 	O 	ČA 	K ods. 1 v poznámke pod čiarou ide o iné medzinárodné zmluvy, nie o poskytovanie univerzálnej služby v medzinárodnom poštovom styku služby, v ostatnom akceptované. 	
MDVaRR SR 	14. K § 74 
Odporúčam za slovom „iba“ vložiť predložku „na“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	15. K nadpisu nad § 75 
Odporúčam upraviť takto: „Predvolanie a predvedenie“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	16. K § 75 ods. 2  
Odporúčam slovo „priniesť“ nahradiť slovom „predložiť“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	17. K § 77 ods. 1 písm. c)  
Odporúčam slovo „neustanoví“ nahradiť slovom „nedostaví“. 

 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	18. K § 78 ods. 2  
Odporúčam slová „vykázaný účastník“ nahradiť slovami „účastník vykázaný“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	19. K § 79 ods. 1  
V písmene a) odporúčam slovo „preložiť“ nahradiť slovom „predložiť“. 
Písmeno b) odporúčam upraviť takto: „b) nedodržanie lehoty na doručenie rozhodnutia alebo opatrenia určenej správnym súdom (§ 176 ods. 2),“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	20. K § 81 ods. 1 
Odporúčam slovo „opis“ nahradiť slovom „odpis“ 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	21. K § 84 
Odporúčam spresniť ako bude naložené s poskytnutou informáciou, keďže nebude súčasťou súdneho spisu. 
 	O 	ČA 	spresnené v dôvodovej správe - Poskytnutú informáciu, ktorá sa nestane súčasťou spisového materiálu správny súd vráti tomu, kto ju predložil. 	
MDVaRR SR 	22. K § 86, 115, 116 
Odporúčam splnomocňovacie ustanovenia upraviť podrobnejšie. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	23. K § 98 písm. g)  
Odporúčam spresniť o aké situácie ide, nie len v dôvodovej správe. 
 	O 	N 	uvedenie v dôvodovej správe je postačujúce. 	
MDVaRR SR 	24. K § 135 ods. 4 
Odporúčam slová „prítomné iba súdne osoby“ nahradiť slovami „prítomní iba sudcovia a zapisovateľ“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	25. V § 139 ods. 1  
Odporúčam doplniť, komu sa rozsudok doručuje. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	26. V § 147 ods. 2  
Odporúčam za slovo „nie“ vložiť slovo „je“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	27. K § 167 písm. d) 
Odporúčam upraviť takto: „d) ide o konanie o kompetenčnej žalobe.“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	28. K § 176 ods. 3 
Odporúčam slovo „predpisom“ nahradiť slovom „zákonom“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	29. K § 179 ods. 3  
Odporúčam bližšie špecifikovať „jedno vyhotovenie napadnutého rozhodnutia alebo opatrenia“; z navrhovaného znenia nie je zrejmé, či ide o originál, kópiu, úradne overenú kópiu a aký má byť zvolený postup v prípade doručovania oznámením verejnou vyhláškou. 
 	O 	A 	ustanovenie bolo vypustené 
 	
MDVaRR SR 	30. K § 191, 197, 205 
Odporúčam slová „pre účely“ nahradiť slovami „na účely“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	31. K § 212 ods. 2 písm. b) 
Odporúčam vypustiť za slovom „azylu“ slovo „alebo“. 
 	O 	ČA 	ustanovenie bolo precizované 	
MDVaRR SR 	32. K § 217, 227, 237 
Odporúčam slovo „pasu“ nahradiť slovami „cestovného pasu“ alebo „cestovného dokladu“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	33. K § 237 
V prvej vete odporúčam po druhýkrát uvedené slovo „rozhodnutie“ nahradiť slovom „opatrenie“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	34. K § 435 ods. 1 písm. i) 
Odporúčam slová „sa opiera iba o iné dôvody, ako sú uvedené v § 436 alebo“ nahradiť slovami „sa neopiera o dôvody uvedené v § 436 alebo sa opiera“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	35. K § 436 ods. 1 písm. g) 
Odporúčam slovo „poklad“ nahradiť slovom „podklad“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	36. K § 451 ods. 2 
Odporúčam za slovo „pokračovať“ vložiť slová „aj vtedy“. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	37. K § 463 
Odporúčam doplniť, komu sa doručí rozhodnutie. 
 	O 	N 	postačuje uvedenie v § 139 ods. 1 
 	
MDVaRR SR 	38. K § 487 
Odporúčam upraviť takto: „Tento zákon nadobúda účinnosť dňom uplynutia jedného roka odo dňa vyhlásenia tohto zákona.“. 
 	O 	ČA 	dátum účinnosti bol konkretizovaný 	
MDVaRR SR 	39. K poznámkam pod čiarou 
Odporúčam upraviť v súlade s bodmi 22., 48., 54. Prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	40. K prílohe 
Odporúčam opraviť názov smernice 2003/8/ES. 
 	O 	A 	 	
ÚPV SR 	Predkladacia správa 
V predkladacej správe, v časti predstavujúcej tzv. kauzálnu príslušnosť žiadame nahradiť pri kauzálnej príslušnosti Krajského súdu v Banskej Bystrici slová "vo veciach ochrany duševného vlastníctva" slovami "vo veciach priemyselného vlastníctva", tak aby predkladacia správa bola v súlade so znením navrhovaného § 15. 	O 	A 	 	
ÚPV SR 	§ 48 
Odporúčame zvážiť doplnenie takej právnej úpravy, ktorá by umožňovala patentovým zástupcom efektívne zastupovať žalobcov pred správnym súdom vo veciach priemyselného vlastníctva. 	O 	N 	to už bolo odmietnuté v Legislatívnom zámere 	
MŽP SR 	K tabulkám zhody 
Do návrhov tabuliek zhody zapracovať aj príslušné ustanovenia nasledujúcich smerníc Európskej komisie so súvisiacimi článkami: 

a) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/ES z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, 
súvisiaci článok 11 

b) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách (integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia) (prepracované znenie), 
súvisiace články 24 až 26, článok 65 

c) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/18/EÚ zo 4. júla 2012 o kontrole nebezpečenstiev závažných havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, ktorou sa mení a dopĺňa a následne zrušuje smernica Rady 96/82/ES Text s významom pre EHP, 
súvisiace články 15 a 23 

d) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/21/ES z 15. marca 2006 o nakladaní s odpadom z ťažobného priemyslu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2004/35/ES, 
súvisiaci článok 8 

e) Smernica 2003/35/ES Európskeho parlamentu a Rady z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, 
Poznámka: V zásade bol obsah tejto smernice prevzatý do ustanovení smernice pod bodom 1, ale uvedená smernica sa naďalej často cituje v judikatúre Súdneho dvora EÚ v súvislosti s prístupom verejnosti k spravodlivosti v oblasti životného prostredia. 

f) Smernica Rady č. 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, 
súvisiace články 6 ods. 3 a 22 písm. a) 

V tejto súvislosti upozorňujeme aj na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva. 

Odôvodnenie: Prístup k spravodlivosti upravujú viaceré smernice Európskej komisie. Premieta sa v nich tretí pilier Aarhuského dohovoru, teda prístup verejnosti k spravodlivosti vo veciach rozhodnutí týkajúcich sa životného prostredia. Niektoré smernice majú prístup k spravodlivosti vyjadrený explicitne, v niektorých ide o kombináciu textu smernice a výkladu príslušných článkov Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, teda tzv. Aarhuského dohovoru. Nakoľko navrhovaný text zákona, najmä ustanovenia § 41 a 42 riešia problematiku upravenú smernicami, mali by sa tieto ustanovenia zákona premietnuť do častí tabuliek zhody preberajúcich tieto smernice. Notifikáciu týchto smerníc ako vecne príslušné po schválení zákona a nadobudnutí jeho účinnosti následne vykoná Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky. 

 	Z 	A 	 	
MV SR 	všeobecne 
1. Návrh zákona odporúčame gramaticky upraviť, ako aj zosúladiť s Legislatívnymi pravidlami vlády SR, napríklad: 
- v poznámke pod čiarou k odkazom 1 (k zákonu č. 653/2009 Z. z.), 5, 8 až 14, 17, 21 a 28 doplniť slová „v znení neskorších predpisov“; 
- v poznámke pod čiarou k odkazu 1 (k zákonu č. 250/2012 Z. z.) doplniť slová „v znení zákona č. 435/2013 Z. z.“; 
- v § 7 písm. d) slová „za brannej pohotovosti štátu“ nahradiť slovami „v čase vojnového štátu“ vzhľadom na terminológiu vyplývajúcu z čl. 11 ods. 7 ústavného zákona č. 227/2002 Z. z.; 
- v § 29 ods. 2 slová „Ak tento zákon hovorí o rozhodnutí alebo opatrení“ nahradiť slovami „Ak sa v tomto zákone používajú slová „rozhodnutie orgánu verejnej správy alebo opatrenie“; 
- zjednotiť používanie „samosprávny kraj“ a „vyšší územný celok“, keďže ide len o odlišné názvy toho istého subjektu; 
- v poznámke pod čiarou k odkazu 16 doplniť slová „v znení zákona č. 215/2014 Z. z.“; 
- v § 76 ods. 2 vypustiť slová „Slovenskej republiky“ vzhľadom na zákon NR SR č. 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore; 
- v § 77 ods. 2 a 3 vypustiť slová „až“ a „výšky“; 
- v § 79 ods. 2 a § 95 vypustiť slovo „výšky“; 
- v § 79 ods. 1 písm. a) slovo „preložiť“ nahradiť slovom „predložiť“; 
- v § 82 ods. 1 až 4, § 102 ods. 1, § 105 ods. 2 písm. b) a § 446 ods. 1 vypustiť slovo „administratívny“, keďže registratúra orgánov verejnej správy delenie spisov na „administratívne spisy“ a „iné spisy“ nepozná (orgán verejnej správy zakladá spis); 
- v § 86 ods. 3 upraviť splnomocnenie na vydanie vykonávacieho predpisu podľa bodu 23 legislatívno-technických pokynov; 
- v § 101 ods. 3 slová „rozhodnutie alebo opatrenie, prípadne oznámenie“ nahradiť slovami „rozhodnutie, opatrenie alebo oznámenie“; 
- v § 102 ods. 1 slová „a žurnalizovaný administratívny spis“ nahradiť slovami „prvopis spisu spolu s obsahom spisu“, keďže obsah spisu je neoddeliteľná súčasť spisu, spracovateľ ho vytvára priebežne a obsahuje poradové číslo záznamu, dátum doručenia alebo odoslania, označenie odosielateľa alebo adresáta, vec, spôsob a dátum vybavenia (orgány verejnej správy, ktoré už pri výkone správy registratúry používajú elektronický informačný systém na správu registratúry, používajú taký systém, ktorý obsah spisu spravidla vyhotovuje priebežne automaticky); 
- v § 111 ods. 1 slová „predseda senátu, alebo poverený člen senátu alebo sudca“ nahradiť slovami „predseda senátu, poverený člen senátu alebo sudca“ a slová „administratívneho konania“ nahradiť slovami „správneho konania“; 
- v § 147 ods. 2 za slovo „nie“ vložiť slovo „je“; 
- v § 148 ods. 4 v slovách „30 dňa“ za číslicu 30 vložiť bodku; 
- v § 164 ods. 2 spojku „a“ nahradiť vylučovacou spojkou „alebo“, keďže súčasné znenie vyvoláva dojem, že rozhodnutie orgánu verejnej správy musí byť zrušené z oboch dôvodov súčasne, aby správny súd mohol priznať žalobcovi náhradu; 
- v § 214 ods. 2 navrhujeme opraviť slová „podľa 213“ na „podľa § 213“; 
- v poznámke pod čiarou k odkazu 38 sa dvakrát nachádza § 88 ods. 4 zákona č. 404/2011 Z. z.; 
- v § 235 zrušiť označenie odseku (1); 
- v § 237 vypustiť slová „alebo rozhodnutie“; 
- v poznámkach pod čiarou k odkazom 51, 52 a 56 (k zákonu č. 369/1990 Zb.), 53 až 55 uviesť, že ide o zákony Slovenskej národnej rady; 
- v poznámke pod čiarou k odkazu 51 uviesť úplnú citáciu zákona č. 302/2001 Z. z., ktorá sa tam uvádza prvýkrát; 
- v § 294 ods. 1 písm. c) za slovo „rozhodnutia“ vložiť spojku „o“; 
- v § 323 ods. 2 za slová „podľa osobitného predpisu“ vložiť odkaz s číslom 52; 
- v § 331 ods. 2 za slovo „uznesení“ vložiť slovo „zastupiteľstva“ vzhľadom na legislatívnu skratku v § 29 ods. 2 a obdobne upraviť aj § 332 ods. 2; 
- v § 333 ods. 2 vypustiť slová „obce, mesta, mestskej časti alebo samosprávneho kraja“ vzhľadom na legislatívnu skratku „hlavný kontrolór“ v § 333 ods. 1; 
- nadpis nad § 344 má znieť „Konanie o preskúmaní zákonnosti uznesenia zastupiteľstva“ vzhľadom na legislatívnu skratku „uznesenie zastupiteľstva“ v § 29 ods. 2; 
- v § 371 ods. 1 zaviesť namiesto legislatívnej skratky „strana“ legislatívnu skratku „politická strana“, nadväzne na to upraviť ďalší text prvého dielu piatej hlavy štvrtej časti a vypustiť legislatívnu skratku „politická strana v § 380; 
- v § 386 ods. 3 za slová „súd po“ vložiť slovo „nadobudnutí“; 
- v § 467 písm. a) za slovom „účastníka“ odstrániť čiarku a doplniť vylučovaciu spojku „alebo“ z dôvodu, že toto ustanovenie vymenúva jednotlivé alternatívy, čo zo súčasného znenia nie je celkom jasné; 
- v doložke vplyvov (poznámke) je predpokladaný určitý pozitívny vplyv na podnikateľské prostredie a následne i pozitívny sociálny vplyv návrhu zákona, avšak v tabuľkovej časti tento vplyv nie je deklarovaný žiadny vplyv. 	O 	ČA 	Väčšina pripomienok bola upravená v znení navrhovanom pripomienkujúcim subjektom, aj s ohľadom na pripomienky Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra, s výnimkou tých ustanovení, ktoré boli preformulované alebo v ktorých navrhovateľ zmenu nepovažoval za dôvodnú. 	
MV SR 	všeobecne 
2. Navrhujeme prehodnotiť použitú legislatívnu techniku. Návrh obsahuje množstvo jednovetových paragrafov, ktoré by bolo vhodné spojiť. Taktiež navrhujeme zjednodušiť návrh odstránením nadbytočného členenia hláv do dielov. Na porovnanie český Soudní řád správní obsahuje iba 135 paragrafov (oproti 487, ktoré obsahuje predkladaný návrh). Rovnako nepovažujeme za nutné pomenúvať každý paragraf zvlášť, hlavne ak vzájomne súvisia. Ako príklad môžeme uviesť § 249 s názvom „Účastníci konania“, pričom nasledujúce paragrafy sú už zbytočne pomenované „Žalobná legitimácia“, „Žalovaný“ a podobne.  	O 	N 	práve na jednovetových paragrafoch a podrobnejšieho členenenia sú navrhované nové kódexy založené, je tomu tak z dôvodu väčšej prehľadnosti a ľahšej zapamätateľnosti. 	
MV SR 	všeobecne 
3. Návrh zákona obsahuje množstvo duplicitných ustanovení, ktoré upravujú jednu vec na viacerých miestach rovnako, odporúčame preto vypustiť opakované ustanovenia ako nadbytočné [napríklad § 194 vs. § 133 ods. 2 písm. b), § 205 ods. 4 vs. § 133 ods. 2 písm. b), § 279 ods. 2 vs. § 11 písm. c), § 371 ods. 5 vs. § 11 písm. d), § 205 ods. 2 vs. § 49 ods. 2]. To platí aj vo vzťahu k subsidiárnemu použitiu Civilného sporového poriadku (CSP), kedy sa napríklad (obsahovo) opakujú niektoré základné zásady konania v § 5 Správneho súdneho poriadku (SSP) so základnými princípmi, na ktorých spočíva Civilný sporový poriadok a ktoré sa na konanie pred správnym súdom použijú primerane, avšak ich legislatívne vyjadrenie je rozdielne (§ 5 ods. 4 SSP vs. čl. 16 ods. 1 CSP, § 5 ods. 6 SSP vs. čl. 14 CSP, § 5 ods. 12 SSP vs. čl. 5 CSP). Ako nadbytočné z dôvodu duplicity odporúčame vypustiť v § 52 ods. 1 a obdobne upraviť aj § 207, § 219, § 229, § 239, § 249, § 261, § 270, § 280, § 290, § 300, § 310, § 322, § 334, § 354, § 364, § 372, § 388, § 399, § 409 ods. 1, § 418 a § 427. 	O 	N 	niektoré zdanlivo duplicitné ustanovenia sú potrebné najmä z dôvodu úpravy osobitných konaní 	
MV SR 	k § 3 
4. V § 3 ods. 1 odporúčame slová „prijímaní individuálnych“ nahradiť slovami „vydávaní individuálnych správnych aktov“, ktoré sú viac kompatibilné s ďalším textom, napríklad s odsekmi 2 a 3; obdobne upraviť aj § 353 ods. 3. V odseku 2 odporúčame vypustiť slová „ktorý je formálne označený ako rozhodnutie“, pretože relevantným pojmovým znakom nemá byť označenie správneho aktu, ale jeho obsah; či ide o rozhodnutie alebo iný správny akt vyplýva z osobitných predpisov hmotného práva upravujúcich jednotlivé úseky štátnej správy. Navyše túto zmenu oproti platnej právnej úprave dôvodová správa nevysvetľuje. 	O 	A 	ustanovenie bolo preformulované: 
Na účely tohto zákona sa rozumie 
a) administratívnym konaním postup orgánu verejnej správy v rámci výkonu jeho pôsobnosti v oblasti verejnej správy pri vydávaní individuálnych správnych aktov a normatívnych správnych aktov. 
b) rozhodnutím orgánu verejnej správy správny akt vydaný orgánom verejnej správy v administratívnom konaní, ktorý je formálne označený ako rozhodnutie alebo je za rozhodnutie považovaný podľa osobitného predpisu ) a zakladá, mení, zrušuje alebo deklaruje práva, právom chránené záujmy alebo povinnosti fyzických osôb a právnických osôb, alebo sa ich priamo dotýka. 
c) opatrením orgánu verejnej správy správny akt vydaný orgánom verejnej správy v administratívnom konaní, ktorým sú alebo môžu byť práva, právom chránené záujmy alebo povinnosti fyzických osôb a právnických osôb priamo dotknuté. 
d) nečinnosťou orgánu verejnej správy stav, keď orgán verejnej správy protiprávne nepokračuje v začatom administratívnom konaní alebo stav, keď orgán verejnej správy protiprávne z úradnej povinnosti nezačal administratívne konanie. 
e) iným zásahom orgánu verejnej správy faktický postup vykonaný pri plnení úloh v oblasti verejnej správy, ktorým sú alebo môžu byť priamo dotknuté práva, právom chránené záujmy alebo povinnosti fyzických osôb a právnických osôb; iným zásahom je aj postup orgánu verejnej správy pri výkone kontroly alebo inšpekcie podľa osobitných predpisov, ) ak ním sú alebo môžu byť priamo dotknuté práva, právom chránené záujmy alebo povinnosti fyzických osôb a právnických osôb. 
 	
MV SR 	k § 4 
5. V § 4 písm. b) možno uvažovať aj o presnejšom a konkrétnejšom vymedzení orgánov územnej samosprávy na daný účel, ktorými sú obce, mestá, v hlavnom meste Slovenskej republiky Bratislave a v meste Košice mestské časti a samosprávne kraje. Týmto riešením sa zabezpečí väčšia kompatibilita s viacerými ďalšími navrhovanými ustanoveniami, napríklad so štvrtou hlavou štvrtej časti. Zároveň sa spresní, že ide len o mestské časti v uvedených mestách, teda o mestské časti s vlastným výkonom samosprávy. Z legislatívno-technického hľadiska možno zaviesť pre tieto mestské časti legislatívnu skratku „mestská časť“. 	O 	ČA 	ustanovenie bolo upravené 
Orgánmi verejnej správy na účely tohto zákona sa rozumejú 
b) orgány územnej samosprávy, ktorými sú obce, mestá, a v hlavnom meste Slovenskej republiky Bratislave a v meste Košice mestské časti a samosprávne kraje, 
 	
MV SR 	k § 6 
6. § 6 ods. 2 odporúčame terminologicky zosúladiť s § 30 ods. 2 a s ďalšími príslušnými ustanoveniami návrhu zákona v slovách „žaloba“ a „správna žaloba“. 	O 	N 	to je v poriadku, je to v súlade 
 	
MV SR 	k § 11 
7. V § 11 v písm. d) navrhujeme za slovo „žalobe“ vložiť slová „proti rozhodnutiu“. 	O 	N 	to má iný význam – ide o osobitné konanie 	
MV SR 	k § 13 
8. § 13 ods. 1 a 2 nie sú úplne presné, pretože obec, mesto, mestské časti Bratislavy a Košíc nemajú sídlo. Preto je žiaduce túto skutočnosť zohľadniť obdobne ako pri úprave miestnej príslušnosti okresného súdu, napríklad v § 260 ods. 2. 	O 	N 	to už je v rozhodovacej praxi vyriešené, takáto podrobná úprava by bola nadbytočná 	
MV SR 	k § 16 
9. Ku kauzálnej príslušnosti určenej podľa § 16 návrhu poznamenávame, že vzhľadom na znenie § 13 ods. 1, podľa ktorého je miestne príslušným krajský súd, v ktorého obvode má sídlo orgán verejnej správy, ktorý rozhodol v prvom stupni, ak nie je ustanovené inak, s prihliadnutím na § 9 ods. 1 bude vždy príslušný len Krajský súd v Bratislave, ak ide o správne žaloby vo veciach azylu. Uvedené vyplýva zo skutočnosti, že prvostupňovým orgánom verejnej správy v tejto oblasti je Ministerstvo vnútra SR (migračný úrad), ktoré má sídlo v Bratislave. 	O 	A 	 	
MV SR 	k § 22 
10. V § 22 ods. 2 je potrebné vypustiť písmeno f), ktoré je v rozpore s § 12. Na konanie a rozhodovanie vo volebných veciach podľa prvého, štvrtého a piateho dielu tretej hlavy štvrtej časti sú vecne príslušné okresné súdy, a teda v týchto konaniach nemôže konať a rozhodovať sudca na krajskom súde.  	O 	A 	ustanovenie bolo vypustené 	
MV SR 	k § 39 
11. V § 39 odporúčame vypustiť odseky 4 a 5, pretože nie je účelné ustanoviť, že za orgány územnej samosprávy koná pred správnym súdom okrem stretu záujmov výlučne len ich štatutárny orgán. Toto riešenie neobsahuje Občiansky súdny poriadok a dostatočne ho nevysvetľuje ani dôvodová správa. V nadväznosti na vypustenie uvedených odsekov možno zjednodušiť odsek 1 napríklad takto: „Za orgán verejnej správy pred správnym súdom koná štatutárny orgán, vedúci alebo iná oprávnená osoba.“. 	O 	A 	 	
MV SR 	k § 43 
12. V § 43 ods.1 nevidíme žiadny súvis medzi oprávnením Európskej komisie vyjadrovať sa v súdnom konaní a s právami a povinnosťami súdu podávať prejudiciálnu otázku. Tieto dve nesúvisiace veci je nevhodné dávať do jedného ustanovenia. Navrhujeme preto druhú vetu odseku 1 vypustiť.  	O 	ČA 	ustanovenie bolo preformulované 	
MV SR 	k § 43 
13. V § 43 ods. 3 predkladateľ dáva povinnosť Komisii upraviť písomné vyjadrenie v zmysle nášho predpisu. Podľa nášho názoru Civilný sporový poriadok nie je pre Komisiu v tejto veci záväzný, nie je taktiež zrejmé ako by sa mala Komisia o tejto svojej povinnosti dozvedieť. Právomoci Komisie v konaní o hospodárskej súťaže sú upravené v nariadení Rady (ES) č. 1/2003 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy o založení ES. 	O 	ČA 	ustanovenie bolo preformulované 	
MV SR 	k § 49 a 50 
14. Ustanovenia § 49 a 50 navrhujeme spojiť do jedného ustanovenia, nakoľko aj zastupovanie odborovou organizáciou alebo mimovládnou organizáciou je vždy len zastupovanie na základe plnomocenstva, pričom pravidlo o jednom zástupcovi by malo platiť vo všeobecnosti (t. j. aby účastník nemohol byť zastúpený napríklad odborovou organizáciou podľa § 49 ods. 1 aj advokátom podľa § 50 ods. 1). Zároveň nie je jasný vzájomný vzťah medzi možnosťou zastupovania odborovou organizáciou a mimovládnou organizáciou (ak bude napríklad zamestnaný azylant členom odborovej organizácie, bude ho môcť odborová organizácia zastupovať aj v konaniach o správnej žalobe vo veciach azylu alebo len v iných druhoch konaní?). Vzhľadom na § 48 ods. 1, § 50 ods. 2, ako aj v kontexte našej zásadnej pripomienky odporúčame zároveň, aby aj poverený člen alebo poverený zamestnanec odborovej organizácie mal vysokoškolské právnické vzdelanie druhého stupňa. 	O 	A 	 	
MV SR 	k § 49 
15. Ustanovenie § 49 ods. 2 žiadame upraviť tak, aby sa vzťahovalo len na tie mimovládne organizácie, ktoré poskytujú právnu pomoc žiadateľom o udelenie azylu, azylantom a cudzincom a vypustiť poznámku pod čiarou k odkazu 10. Súčasne navrhujeme, aby osoba ktorá bude konať za túto mimovládnu organizáciu (zastupovať žalobcu v konaní o správnej žalobe vo veciach azylu, zaistenia a pobytu cudzincov) mala vysokoškolské právnické vzdelanie druhého stupňa. Takúto úpravu obsahuje aj § 35 ods. 5 českého Soudního řádu správního. Odkazovať na mimovládnu organizáciu podľa § 4 ods. 2, § 17 ods. 1 a § 45 zákona č. 480/2002 Z. z. o azyle a odôvodnenie navrhovaného ustanovenia je nesprávne, pretože ide o mimovládne organizácie, ktoré zabezpečujú starostlivosť o žiadateľov o medzinárodnú ochranu a azylantov. Zákon o azyle neumožňuje v konaní o azyle zastupovanie účastníka konania mimovládnou organizáciou, nakoľko podľa § 17a ods. 1 účastník konania, jeho zákonný zástupca a opatrovník sa môže dať zastupovať advokátom alebo iným zástupcom, ktorého si zvolí; iným zástupcom môže byť len fyzická osoba s plnou spôsobilosťou na právne úkony alebo Centrum právnej pomoci. V súvislosti s návrhom možnosti zastupovania žalobcu v konaní o správnej žalobe vo veciach azylu, zaistenia a pobytu cudzincov mimovládnou organizáciou, navrhujeme, aby rovnakú možnosť vo veciach azylu malo výslovne aj Centrum právnej pomoci prostredníctvom svojich zamestnancov. Ak zákon predpokladá možnosť zastupovania žalobcu mimovládnou organizáciou, považujeme za nesystémové nepriznať, ak ide o správnu žalobu vo veciach azylu, túto možnosť aj Centru právnej pomoci, a to prostredníctvom svojich zamestnancov. 
K § 444 ods. 3 poznamenávame, že úplne nekorešponduje s dôvodovou správou, podľa ktorej zastúpenie advokátom nie je vo veciach azylu, zaistenia a pobytu cudzincov povinné. Odsek 2 na rozdiel od odseku 3 obsahuje formuláciu „nie je právne zastúpenie povinné“. Navyše s poukazom na § 48 ods. 3 sa výnimky uvedené v § 48 ods. 2 písm. d) a e) nevzťahujú na konanie o kasačnej sťažnosti podľa § 11 písm. g). Taktiež dôvodová správa k § 48 ods. 3 uvádza, že „Odsek 3 zakotvuje výnimku z odseku dva pre kasačné konanie, nakoľko kasačná sťažnosť by mala byť vždy podaná advokátom, a to i vo veciach azylu, zaistenia a pobytu cudzincov, v ktorých žalobca môže byť zastúpený mimovládnou organizáciou, v mene ktorej však spravidla tiež koná advokát.“. Je potrebné sa s týmito nezrovnalosťami vysporiadať.  	Z 	A 	ustanovenie bolo preformulované 
§ 69 t.č. § 70 ods. 2: Mimovládna organizácia, ktorá poskytuje právnu pomoc cudzincom, môže žalobcu zastupovať v konaní podľa § 6 ods. 2 písm. d). Za mimovládnu organizáciu koná jej poverený zamestnanec alebo člen, ktorý má vysokoškolské právnické vzdelanie druhého stupňa. 
§ 48 t.č. § 49 ods. 2: Žalobca nemusí byť zastúpený podľa odseku 1 
a) vo veciach, v ktorých je daná vecná príslušnosť okresného súdu (§ 12), 
b) v konaní podľa § 6 ods. 2 písm. b) až e), g) a i), 
c) konaní o správnej žalobe vo veciach slobodného prístupu k informáciám podľa osobitného predpisu, 
d) ak je žalovaným Centrum právnej pomoci. 
§ 444 t.č. § 449 ods. 2: Povinnosť podľa odseku 1 neplatí, ak 
a) má sťažovateľ, jeho zamestnanec alebo člen, ktorý za neho na kasačnom súde koná alebo ho zastupuje, vysokoškolské právnické vzdelanie druhého stupňa , 
b) v konaniach o správnej žalobe podľa § 6 ods. 2 písm. c) a d), 
c) v konaniach, ak je žalovaným Centrum právnej pomoci. 
 	
MV SR 	k § 72 
16. § 72 žiadame vypustiť z dôvodu nadbytočnosti. Vytvorenie podmienok pre komunikáciu prostredníctvom elektronickej schránky zabezpečuje dostatočne zákon č. 305/2013 Z. z. o elektronickej podobe výkonu pôsobnosti orgánov verejnej moci (zákon o e-Governmente), a to vrátane termínov, technických podrobností, ako aj prípadných odlišností [viď napr. § 17 ods. 1 písm. a) zákona č. 305/2013 Z. z. a § 52 ods. 1 zákona č. 480/2002 Z. z.]., čo predmetné ustanovenie vôbec neobsahuje. 	O 	A 	ustanovenie bolo vypustené 	
MV SR 	k § 73 
17. V § 73 ods. 1 prvej vete navrhujeme vypustiť slovo „platných“. Slovenská republika nie je viazaná neplatnými medzinárodnými zmluvami. 	O 	A 	 	
MV SR 	k § 73 
18. V § 73 odporúčame vypustiť odsek 4 ako nadbytočný vzhľadom na znenie odseku 1 prvej vety.  	O 	A 	 	
MV SR 	k § 74 
19. V súvislosti s § 74 by sme chceli upozorniť na potrebu zvýšenej ochrany osobných údajov žiadateľov o udelenie azylu, azylantov a cudzincov, ktorým sa poskytla doplnková ochrana. V tejto súvislosti si dovoľujeme poukázať aj na čl. 30 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (prepracované znenie), podľa ktorého členské štáty nesmú na účely posúdenia jednotlivých prípadov sprístupniť údajnému pôvodcovi prenasledovania alebo vážneho bezprávia informácie týkajúce sa jednotlivých žiadostí o medzinárodnú ochranu ani informácie o skutočnosti, že bola žiadosť podaná. 	O 	A 	 	
MV SR 	k § 82 
20. Ustanovenie § 82 ods. 3 považujeme za v rozpore so zákonom č. 215/2004 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Oboznamovať sa s týmito skutočnosťami je umožnené nielen osobám, ktoré získali osvedčenie podľa tohto zákona, ale aj spôsobom a za podmienok, ktoré sú upravený týmto zákonom (§ 34 až 36). 	O 	N 	Uvedené ustanovenie bolo precizované a je v súlade s postupom, ktorý je upravený zákonom č. 215/2004 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.  	
MV SR 	k § 95 
21. § 95 vzhľadom na jeho obsah odporúčame zaradiť do § 77 na účel komplexnej úpravy poriadkových pokút. 	O 	N 	toto je osobitný druh pokuty 	
MV SR 	k § 102 
22. Ustanovenie § 102 „Súčinnostná povinnosť“ je priveľmi široko koncipované, čo môže v praxi skomplikovať jeho používanie. Naformulované znenie vytvára dojem, že orgán verejnej správy musí nutne zriadiť spis k veci aj keď ho k veci aktuálne nevedie. Navrhujeme ho preto preformulovať tak, aby orgány verejnej správy zapožičali správnemu súdu spis, ak ho orgán verejnej správy k veci vedie. Zároveň nie je v tomto ustanovení uvedená žiadna minimálna lehota ako je tomu v § 105 ods. 2; odporúčame preto lehoty na predloženie spisu a podanie vyjadrenia presunúť z § 105 ods. 2, ktoré upravuje len prípravu pojednávania do § 102, ktoré je všeobecným ustanovením. 	O 	ČA 	čiastočne preformulované, určenie lehôt je potrebné ponechať na správny súd, ak orgán verejnej správy spis nevedie, oznámi to správnemu súdu 	
MV SR 	k § 105 
23. Žiadame uviesť § 105 ods. 2 písm. a) do súladu s dôvodovou správou, podľa ktorej sa lehota na vyjadrenie i na predloženie administratívnych spisov predlžuje na 30 dní. Za slovo „lehote“ je potrebné vložiť čiarku a slová „ktorá nesmie byť kratšia ako 30 dní,“). 	Z 	A 	určenie lehôt je potrebné ponechať na správny súd, tak, ako tomu bolo doteraz, dôvodová správa opravená : Navrhované ustanovenie vychádza z doterajších ustanovení § 250e a § 250g OSP Lehotu na vyjadrenie a predloženie administratívnych spisov [ods. 2 písm. a) a c) ] určí správny súd tak, aby bola primeraná predmetu konania, spravidla pôjde o lehotu do 30 dní, ktorú možno na odôvodnenú žiadosť aj predĺžiť. Vo veciach, v ktorých je správny súd povinný rozhodnúť v lehotách počítaných na dni, určí orgánu verejnej správy lehotu primeranú povinnosti rozhodnúť. 

MV SR sa dňa 27.10.2014 zúčastnilo na rozporovom konaní, kde súhlasili s riešením. 

Rozpor odstránený 
 	
MV SR 	k § 109 
24. V § 109 ods. 3 odporúčame prehodnotiť osobitnú úpravu verejnosti pojednávania len vo vzťahu k ochrane utajovaných skutočností, obchodného tajomstva alebo dôležitého záujmu účastníka. Slovenský právny poriadok upravuje viaceré ďalšie tajomstvá (bankové, poštové, telekomunikačné, daňové), ako aj zákonom uložené povinnosti mlčanlivosti, ktorých kolíziu s verejnosťou pojednávania by bolo vhodné upraviť. 	O 	A 	 	
MV SR 	k § 129 
25. Ustanovenie § 129 „Viazanosť správneho súdu inými rozhodnutiami“ navrhujeme doplniť o rozhodnutia Súdneho dvora EÚ o výklade európskeho práva a rozhodnutia Súdneho dvora EÚ o porušení Zakladajúcich zmlúv. Podľa § 467 je možné napadnúť právoplatné rozhodnutie správneho súdu obnovou konania, ak bolo rozhodnutie správneho súdu v rozpore s rozhodnutím Súdneho dvora EÚ. V zmysle uvedeného je potrebné uviesť viazanosť touto judikatúrou aj v ustanovení § 129. 	O 	N 	vysvetlené v dôvodovej správe 	
MV SR 	k § 142 
26. K § 142 – Nie je jasný dôvod osobitnej úpravy nadobudnutia právoplatnosti rozsudku správneho súdu o správnej žalobe vo veciach azylu. Navrhujeme podrobné odôvodnenie potreby takéhoto ustanovenia, nakoľko v dôvodovej správe absentuje. Zároveň upozorňujeme na nekonzistentnosť medzi § 142 ods. 2 písm. b) – kde je ustanovená lehota nadobudnutia právoplatnosti rozsudku vo veciach azylu, zaistenia a pobytu cudzincov na 30 dní od doručenia, pričom v § 227 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 2 písm. b) sa pri zrušení rozhodnutia požaduje bezodkladné prepustenie žalobcu zo zaistenia. 	Z 	N 	Osobitná úprava právoplatnosti vo veciach azylu, zaistenia a pobytu cudzincov je odôvodnená snahou zabezpečiť relevantný prieskum rozhodnutia krajského súdu pri jeho napadnutí kasačnou sťažnosťou. Na ustanovenie § 142 (t.č. § 145) ods. 2 písm. b) totiž nadväzuje znenie § 441 (t.č.§ 446) ods. 2 písm. b) týkajúce sa odkladného účinku kasačnej sťažnosti. Účelom týchto ustanovení je zabezpečiť, aby prípadne v lehote medzi rozhodnutím krajského súdu a podaním kasačnej sťažnosti nedošlo zo strany orgánu verejnej správy k takému konaniu alebo postupu, ktorý by následne fakticky zmaril ochranu poskytovanú rozhodnutím kasačného súdu. Ide napr. o administratívne vyhostenie. Pokiaľ ide o bezodkladné prepustenie žalobcu podľa § 227 (t.č. § 230) ods. 1 písm. b) a c), tak toto je možné zrealizovať len na základe právoplatného rozhodnutia správneho súdu, samozrejme za predpokladu, že voči nemu nebola podaná kasačná sťažnosť. 

MV SR sa dňa 27.10.2014 zúčastnilo na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpilo. 

Rozpor odstránený. 
 	
MV SR 	k § 143 
27. § 143 navrhujeme doplniť o odsek 2 v znení napríklad: 
„(2) Lehota na plnenie nesmie byť kratšia ako sedem dní.“. 

Odôvodnenie: Nakoľko Ministerstvo vnútra SR (ako aj ostatné ústredné orgány štátnej správy) majú vnútorne podelené kompetencie (napr. pred súdmi zastupuje rezort jeden odbor, príkaz na plnenie podľa rozsudku realizuje iný odbor, platbu na účet oprávneného realizuje ďalší odbor a pod.), pričom každý úkon je potrebné realizovať písomne aj s podpismi oprávnených osôb, všeobecná lehota na plnenie tri dni, či prípadne bezodkladne, nie je reálne splniteľná zo strany štátnych orgánov. 	O 	N 	Navrhované ustanovenie (t.č. § 146) upravuje vykonateľnosť rozsudku správneho súdu. Legálnu definíciu pojmu vykonateľnosť obsahuje ustanovenie § 222 ods. 1 CSP. 
SSP lehotu na plnenie upravuje v § 175 ods. 3 - lehota na zaplatenie náhrady trov je 15 dní. Iné uloženie povinnosti plniť orgánu verejnej správy neprichádza do úvahy. 
 	
MV SR 	k § 164 
28. K § 164 ods. 3 – Ak sa v Správnom súdnom poriadku vo vzťahu k určitým konaniam mení princíp viazanosti skutkovým stavom v čase vydania napadnutého rozhodnutia (§ 133 ods. 2), je podľa nášho názoru potrebné túto zmenu premietnuť aj do normatívnych ustanovení o náhrade trov konania, keďže k úspechu žalobcu bude môcť dôjsť de facto aj bez pochybenia správneho orgánu v správnom konaní.  	O 	N 	predkladateľ má za to, že je to zrejmé, netreba to normatívne takto podrobne vyjadrovať. 	
MV SR 	k § 188 
29. V § 188 ods. 1 podľa nášho názoru absentuje dôvod zrušenia rozhodnutia orgánu verejnej správy v tých prípadoch, kedy je pre správny súd rozhodujúci stav veci v čase vyhlásenia alebo vydania jeho rozhodnutia (§ 133 ods. 2). Nie je upravené, z akého dôvodu zruší napríklad rozhodnutie ministerstva vnútra o neudelení azylu alebo o neposkytnutí doplnkovej ochrany, ak sa od vydania rozhodnutia ministerstva podstatne zmenili okolnosti v krajine pôvodu. 	O 	N 	predkladateľ má za to, že navrhovaná úprava je dostatočne zrejmá. 	
MV SR 	k § 196 
30. V § 196 ods. 1 písm. a) odporúčame zapracovať rovnako ako je tomu v § 195 ods. 2, že správny súd môže zmeniť druh alebo výšku sankcie len tak, ako mohol rozhodnúť orgán verejnej správy podľa osobitného predpisu. 	O 	ČA 	ustanovenie § 195 bolo po diskusii s PMÚ v rozporovom konaní vypustené 	
MV SR 	k § 197 
31. V § 197 ods. 1 v poznámke pod čiarou k odkazu 27 nie je vhodný odkaz (len) na zákon č. 416/2001 Z. z., ktorý je len všeobecným organizačným predpisom na zabezpečenie prechodu niektorých pôsobností zo štátu na orgány územnej samosprávy, ktoré však podľa uvedených paragrafov tohto zákona nerozhodujú. Navyše § 2 a 3 sú len rámcovým sumárom prechodu pôsobností, ktoré však prešli podľa § 1 ods. 1 spomenutého zákona podľa jeho jednotlivých článkov. Preto treba toto ustanovenie spresniť, napríklad uviesť aspoň demonštratívne odkazy na príslušné právne predpisy, podľa ktorých obce a samosprávne kraje rozhodujú v sociálnych veciach, prípadne problematiku upraviť len opisným spôsobom bez slov „podľa osobitných predpisov“ a bez odkazu. 	O 	A 	ustanovenie (t.č. § 199) bolo preformulované a vyprecizované vo vzťahu k pripomienke s odkazom na príslušné právne predpisy 	
MV SR 	k § 205 a 228 
32. V § 205 ods. 1 a následne v § 228 ods. 1 je potrebné bližšie konkretizovať, aké rozhodovanie orgánov verejnej správy podľa osobitných predpisov je predmetom osobitnej úpravy v štvrtej hlave tretej časti oproti všeobecnej úprave podľa prvej hlavy tretej časti. Poznámka pod čiarou jednak nemá normatívny charakter a jednak rozhodovanie orgánov verejnej správy vo veciach azylu, zaistenia a pobytu cudzincov prebieha nielen podľa dvoch zákonov uvedených v poznámke pod čiarou k odkazu 28, ale aj podľa priamo vykonateľných právnych aktov Európskej únie [nariadenie č. 562/2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), nariadenie č. 810/2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex)]. 
Taktiež podľa zákona č. 404/2011 Z. z. rozhodujú orgány verejnej správy vo viacerých oblastiach pobytu cudzincov, pričom zahrnúť en bloc všetky jednotlivé konania pod špeciálny režim štvrtej hlavy štvrtej časti nepovažujeme za adekvátne. Ide napríklad o konania týkajúce sa národných či schengenských víz, prechodného alebo trvalého pobytu, priestupkov a správnych deliktov, ktoré by nemali patriť pod štvrtú hlavu tretej časti, ale pod prvú hlavu tretej časti, resp. druhú hlavu tretej časti. Argumentovať v tejto súvislosti s čl. 46 ods. 2 Ústavy SR nepovažujeme za adekvátne, pretože súdny prieskum väčšiny týchto rozhodnutí ostane zachovaný podľa všeobecných ustanovení o správnej žalobe (okrem tých rozhodnutí, pri ktorých zákon takúto možnosť vylučuje, ako je tomu v § 16 ods. 12 zákona č. 404/2011 o pobyte cudzincov podľa ktorého je vylúčené súdne preskúmanie rozhodnutia o odvolaní vo veci udelenia víza). 
Na porovnanie, český Soudní řád správní upravuje niektoré špecifiká len vo vzťahu k veciam medzinárodnej ochrany, rozhodnutiam o administratívnom vyhostení, rozhodnutiam o povinnosti opustiť územie, rozhodnutiam o zaistení cudzinca, rozhodnutiam o predĺžení doby trvania zaistenia cudzinca, ako aj vo vzťahu k iným rozhodnutiam, ktorých dôsledkom je obmedzenie osobnej slobody cudzinca. Navrhujeme preto pojem „rozhodnutie alebo opatrenie týkajúce sa pobytu cudzincov“ v tomto kontexte zúžiť. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	k § 206 
33. V § 206 ods. 2 je potrebné doplniť poznámku pod čiarou, v ktorej sa konkretizuje, o aký osobitný predpis ide. Predpokladáme, že ide nariadenie č. 343/2003 ustanovujúce kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (tzv. Dublinské nariadenie), nariadenie Komisie č. 1560/2003, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá pre uplatňovanie tzv. Dublinského nariadenia, nariadenie č. 604/2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov. 	O 	A 	doplnené ale nie o Dublinské nariadenie, je tam odkaz na azylový zákon 	
MV SR 	k § 210 
34. V § 210 ods. 2 žiadame za slovo „štátu,31)“ vložiť slová „alebo proti rozhodnutiu o zastavení konania o azyle“. V § 210 ods. 3 žiadame obdobne ako v odseku 2 zapracovať rozhodnutie o zastavení konania o poskytnutí dočasného útočiska a súčasne navrhujeme predĺžiť lehotu na podanie žaloby zo siedmich dní na 15 dní. Uvedenú lehotu bude meniť aj pripravovaná novela zákona o azyle. 	Z 	A 	 	
MV SR 	k § 212 
35. Žiadame § 212 ods. 2 upraviť rovnako ako odsek 3, to znamená, že súd bude môcť aj v týchto prípadoch na návrh žalobcu priznať správnej žalobe odkladný účinok. Uvedené je v súlade s čl. 46 smernice 2013/32/EÚ. V § 212 ods. 2 žiadame zapracovať aj rozhodnutia o zastavení konania o azyle. Zároveň uvádzame, že bude potrebné predmetné ustanovenie novelizovať, nakoľko v súčasnosti pripravovaný návrh novely zákona o azyle priznáva odkladný účinok podaniu opravného prostriedku proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti o udelenie azylu ako neprípustnej podľa § 11 ods. 1 písm. b) a rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti o udelenie azylu ako zjavne neopodstatnenej podľa § 12 ods. 2 písm. a) zákona o azyle. § 212 žiadame doplniť odsekom 4, ktorý znie: 
„(4) Návrh na priznanie odkladného účinku správnej žalobe podáva žalobca spolu so správnou žalobou.“. 	Z 	A 	 	
MV SR 	k § 214 
36. Navrhujeme v § 214 ods. 2 lehotu na rozhodovanie predĺžiť zo siedmich dní na 15 dní. 	O 	N 	lehota 7 dní je postačujúca 	
MV SR 	k § 216 
37. Obdobne ako je tomu pri sociálnych veciach, navrhujeme aj vo veciach azylu špecifickú úpravu vo vzťahu k uspokojeniu žalobcu vo forme autoremedúry, a teda za § 215 vložiť nový § 216, ktorý znie: 
„§ 216 
Autoremedúra vo veciach azylu 

Ak orgán verejnej správy vydal nové rozhodnutie alebo opatrenie, ktorým žalobcovi v plnom rozsahu vyhovel, správny súd konanie po vyjadrení žalobcu uznesením zastaví. Právoplatnosťou uznesenia o zastavení zanikajú právne účinky napadnutého rozhodnutia alebo opatrenia orgánu verejnej správy.“. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	k § 235 
38. V § 235 navrhujeme slová „v určenej lehote“ nahradiť slovami „v lehote do piatich pracovných dní od doručenia výzvy“. Ide o zosúladenie lehôt na vyjadrenie v konaní podľa tretieho dielu štvrtej hlavy tretej časti s lehotou podľa druhého dielu (§ 244 ods. 1). Pevne stanovená lehota piatich pracovných dní predíde situácii, kedy by správny súd určil lehotu obratom alebo bezodkladne, čo by znamenalo, že tak krátka lehota na oboznámenie sa s obsahom žaloby a vypracovanie vyjadrenia policajného útvaru by mala vplyv na kvalitu stanoviska a objektívne posúdenie skutkového stavu. 	Z 	A 	 	
MV SR 	k § 248 
39. V § 248 odporúčame výslovne upraviť, že konaním o žalobe proti inému zásahu orgánu verejnej správy sa nemožno domáhať ochrany svojich práv proti konaniu orgánu verejnej správy, ktorého výsledkom je rozhodnutie alebo opatrenie orgánu verejnej správy. Právni zástupcovia cudzincov vo veci zaistenia podávajú tento typ žalôb i napriek skutočnosti, že výsledkom konania vo veci zaistenia je vydanie rozhodnutia, preto by súdy konania v takýchto prípadoch mali zastaviť, avšak v praxi súdy rozhodovali aj v týchto veciach a ukladali povinnosť bezodkladne prepustiť zaisteného cudzinca. 	O 	N 	predkladateľ to považuje za nadbytočné 	
MV SR 	k odkazu 51 
40. V poznámke pod čiarou k odkazu 51 navrhujeme slová „§ 25 ods. 1“ nahradiť slovami „§ 25 ods. 2“. Navrhujeme tiež uviesť konkrétne písmená, obdobne ako je to v poznámke pod čiarou k odkazu 52. Zánik mandátu poslanca je v § 25 zákona o obecnom zriadení upravený v odseku 2. 	O 	A 	to tam nie, je tam odkaz na Tr.por., je to odkaz 80 – bolo to opravené 	
MV SR 	k § 311 
41. V § 311 ods. 2 navrhujeme rozšíriť okruh subjektov, ktoré môžu podať žalobu. Navrhujeme tiež za slová „podľa osobitného predpisu“ vložiť odkaz s číslom 51. Je potrebné pripraviť právnu úpravu tak, aby riešila aj situácie, keď orgány obce či samosprávneho kraja, hoci sa dozvedia o dôvodoch na zánik mandátu poslanca zastupiteľstva, vo veci nekonajú. V záujme dôsledného uplatňovania ustanovení o zániku mandátu poslanca aktívnu žalobnú legitimáciu by mohol dostať napr. tiež prokurátor či ktorýkoľvek poslanec zastupiteľstva. 	O 	ČA 	predkladateľ považuje okruh žalobcov za postačujúci, odkaz opravený 	
MV SR 	k § 313, 325 a 337 
42. K § 313, 325 a 337 – Navrhujeme zvážiť predĺženie lehoty na podanie žaloby z dvoch mesiacov na tri mesiace v záujme predĺženia času na realizáciu práva domáhať sa súdnej ochrany. 	O 	N 	dvojmesačnú lehotu považuje predkladateľ za postačujúcu, je to o.i. klasická lehota na podanie žaloby v správnom súdnictve 	
MV SR 	k § 316, 328, 340 a 351 
43. K § 316, 328, 340 a 351 – Vzhľadom na to, že ani z dôvodovej správy nie je jasné, akým uznesením, resp. iným postupom obce, mesta, mestskej časti alebo samosprávneho kraja by mohlo dôjsť k zmareniu účelu konania pred správnym súdom, navrhujeme v uvedenom zmysle spresniť ustanovenia alebo aspoň rozšíriť dôvodovú správu. 	O 	ČA 	tieto ustanovenia vyplynuli z rozhodovacej praxe, najmä prokuratúry, bolo doplnené v dôvodovej správe, napr. § 316 (t.č. § 320): Ustanovenie § 320 obmedzuje zastupiteľstvo v prijatí takého uznesenia, ktoré by viedlo k zmareniu účelu súdneho konania. Toto obmedzenie sa primerane vzťahuje aj na iný postup obce, mesta, mestskej časti alebo samosprávneho kraja. To znamená, že by na sporné miesto poslanca nemal nastúpiť náhradník, prípadne by žalovaný nemal požiadať o vyhlásenie nových volieb na uprázdnený mandát poslanca., 
alebo k § 328 (t.č. 332): Po začatí konania nemôže žalovaný postupovať takým spôsobom, ktorým by sa zmaril účel súdneho konania. To napr. znamená, že by žalovaný podľa § 328 ods. 1 nemal do rozhodnutia správneho súdu usilovať o vyhlásenie nových volieb. 
apod. 
 	
MV SR 	k § 321 
44. V nadpise nad § 321 odporúčame v súlade najmä so zákonom o obecnom zriadení slová „starostu, primátora“ nahradiť slovami „starostu obce, starostu mestskej časti, primátora mesta“ a vzhľadom na túto zmenu upraviť ďalšie príslušné ustanovenia návrhu zákona, prípadne zaviesť legislatívne skratky. 	O 	A 	bolo upravené: t.č. § 325 ods. 1: 
Žalobca sa môže žalobou domáhať určenia, že jeho funkcia starostu obce (ďalej len "starosta"), primátora mesta (ďalej len "primátor"), starostu mestskej časti (ďalej len "starosta") alebo predsedu samosprávneho kraja naďalej trvá. 
 	
MV SR 	k odkazu 52 
45. Navrhujeme, aby poznámka pod čiarou k odkazu 52 znela takto: 
„52) § 13a ods. 1 písm. a), c) až e) a g) a h) zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. a § 17 ods. 1 písm. b) až f) zákona č. 302/2001 Z. z.“. 

Odôvodnenie: Odkaz by mal smerovať na ustanovenia týkajúce sa zániku mandátov starostu, primátora a predsedu samosprávneho kraja a nie na ustanovenia týkajúce sa zániku mandátov poslancov zastupiteľstiev. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	k odkazu 56 
46. V poznámke pod čiarou k odkazu 56 navrhujeme nahradiť písmeno „c)“ písmenom „e)“ (2x). Vypustené budú z poznámky písmená, ktoré ako dôvody zániku funkcie uvádzajú uplynutie funkčného obdobia (po uplynutí funkčného obdobia osoba nemá nárok ďalej vykonávať funkciu, nemala by o tom vzniknúť pochybnosť) a smrť alebo vyhlásenie za mŕtveho (mŕtvy sa nemôže domáhať, že mu funkcia trvá). 	O 	A 	 	
MV SR 	k § 336 
47. V § 336 odporúčame nahradiť slová „ktoré prijali“ slovami „ktorých zastupiteľstvo prijalo“ a za slovo „alebo“ navrhujeme vložiť slovo „ktoré“. Obdobne odporúčame v § 356 slová „ktorého zastupiteľstvo vydalo“ nahradiť slovami „ktoré vydali“, alebo alternatívne slovo „vydalo“ nahradiť slovom „prijalo“. Všeobecne záväzné nariadenia vydáva obec, mesto, mestská časť či samosprávny kraj, pričom ich prijíma zastupiteľstvo. 	O 	ČA 	ustanovenie bolo upravené t.č. § 340: Žalovaným je obec, mesto, mestská časť alebo samosprávny kraj, ktorých zastupiteľstvo prijalo uznesenie o odvolaní hlavného kontrolóra z jeho funkcie alebo, ktoré považujú funkciu hlavného kontrolóra za zaniknutú.  	
MV SR 	k § 343 
48. K § 343 ods. 3 – Navrhujeme v ustanovení vyriešiť aj otázku pracovného pomeru s osobou, ktorá bola neprávom zvolená do funkcie hlavného kontrolóra, napr. úpravou, že sa na konci bodka nahradí čiarkou a doplní sa text: „a zaniká pracovný pomer s takouto osobou“. Vychádzajúc z § 18a ods. 6 a 7 zákona o obecnom zriadení a § 19a ods. 6 a 7 zákona o samosprávnych krajoch hlavnému kontrolórovi vzniká po zvolení nárok na uzavretie pracovnej zmluvy s obcou či so samosprávnym krajom, pričom starosta či predseda samosprávneho kraja je povinný s právoplatne zvoleným hlavným kontrolórom uzavrieť pracovnú zmluvu. Ak teda rozhodnutím správneho súdu zaniknú právne účinky zvolenia hlavného kontrolóra, aby nevznikali problémy týkajúce sa pracovného pomeru s takouto osobou, navrhujeme vyššie uvedené riešenie. 	O 	N 	Správny súdny poriadok nemôže riešiť otázku pracovných pomerov 	
MV SR 	k § 358 
49. K § 358 ods. 1 – Navrhujeme zvážiť, či by o pozastavení účinnosti všeobecne záväzného nariadenia nemohol rozhodnúť správny súd aj bez návrhu, teda z vlastnej iniciatívy (obdobne ako je tomu pri pozastavení účinnosti napadnutých právnych predpisov, ich častí, prípadne niektorých ich ustanovení Ústavným súdom SR). 	O 	N 	prediskutované na rozporovom konaní zo dňa 27.10.2014 	
MV SR 	k § 366 
50. V § 366 odporúčame slová „miestny orgán štátnej správy podľa osobitného predpisu58)“ vrátane poznámky pod čiarou nahradiť slovami „okresný úrad v sídle kraja“, ktorý má žalobnú legitimáciu podľa § 21 ods. 6 zákona o obecnom zriadení a § 5 ods. 7 zákona o samosprávnych krajoch. Iným riešením môže byť v poznámke pod čiarou k odkazu 58 uviesť namiesto doterajšej citácie uvedené ustanovenia spomenutých zákonov. 	O 	N 	zhľadom na príliš časté zmeny v organizácii štátnej správy považuje predkladateľ navrhované znenie za viac vyhovujúce 	
MV SR 	k § 401 
51. V § 401 odporúčame na konci pripojiť slová „mesto alebo mestská časť“ s ohľadom na označovanie orgánov verejnej správy v celom návrhu zákona a ich oprávnenie zakázať alebo rozpustiť zhromaždenie občanov. 	O 	N 	pojem obec zahŕňa v zmysle zákona o obecnom zriadení aj pojmy mesto a mestská časť, doteraz to v súdnej praxi nerobilo žiaden problém 	
MV SR 	k § 417 
52. V § 417 ods. 1 navrhujeme záverečnú časť preformulovať nasledovne: „ak z medzinárodnej zmluvy, ktorou je Slovenská republika viazaná alebo z práva Európskej únie vyplýva Slovenskej republike záväzok vykonávať rozhodnutia cudzích orgánov verejnej správy“. 	O 	A 	 	
MV SR 	k § 441 
53. V § 441 upozorňujeme na nekonzistentnosť (ne) existencie odkladného účinku v kasačnom konaní a v štvrtej hlave návrhu (správna žaloba vo veciach azylu, zaistenia a pobytu cudzincov). Žiadame v § 441 ods. 2 písm. b) vypustiť slovo „azylu“. Nie je jasný dôvod, prečo sa navrhuje, aby kasačná sťažnosť mala odkladný účinok, ak bola podaná proti rozhodnutiu krajského súdu vo veci samej vydanému v konaní o správnej žalobe vo veciach azylu. S takýmto návrhom nesúhlasíme, pričom si dovoľujeme poukázať na § 212 ods. 2 a 3. To znamená, že aj v prípadoch, ak podanie správnej žaloby nemá odkladný účinok alebo odkladný účinok nebol priznaný, by kasačná sťažnosť mala vždy odkladný účinok. Podotýkame, že dôvodová správa k predmetnému ustanoveniu sa vôbec nevenuje dôvodu, prečo má mať kasačná sťažnosť vo veciach azylu vždy odkladný účinok.  	Z 	A 	 	
MV SR 	k § 453 
54. V § 453 ods. 2 navrhujeme lehotu týkajúcu sa dočasného útočiska predĺžiť zo siedmich dní na 15 dní. 	O 	N 	sedem dní postačuje, ide o súlad so súčasnou právnou úpravou 	
MV SR 	k § 459 
55. V § 459 ods. 2 sa používa pojem „ten istý sťažovateľ“. Tento pojem je potrebné pre účely aplikácie vysvetliť, keďže v praxi napríklad v konaní o azyle sa často vyskytuje situácia, že jedna osoba podáva opakovanie žiadosť o udelenie azylu a stále uvádza inú identitu. Nie je preto zrejmé, či by sa ustanovenie mohlo aplikovať aj na tento prípad. 	O 	N 	predkadateľ považuje ustanovenie za dostatočne zrejmé 	
MV SR 	k § 467 
56. V § 467 písm. c) je ako dôvod na obnovu konania uvedený rozpor s rozhodnutím Súdneho dvora Európskej únie alebo iného orgánu Európskej únie. Navrhujeme definovať, čo sa v tomto kontexte chápe „iným orgánom Európskej únie“. Predpokladáme, že pôjde o Európsku komisiu a jej záväzné rozhodnutia, avšak široko koncipované „rozhodnutie iného orgánu Európskej únie“ nepožadujúce dokonca ani jeho právnu záväznosť pre Slovenskú republiku môže byť kontraproduktívne a spôsobovať zbytočné zaťaženie súdov v procese obnovy konania. 	O 	N 	to je dostatočne zrejmé, nie je potrebné to uvádzať v texte zákona 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 1 
1. k § 2 

V ustanovení § 2 navrhujeme doplniť odsek 3, ktorý by znel: „Správne súdy poskytujú ochranu aj iným než subjektívnym právam za podmienok ustanovených týmto zákonom.“. 

Odôvodnenie: 
Vzhľadom k tomu, že súdy v správnom súdnictve poskytujú aj ochranu iným než subjektívnym právam (ako je to vyjadrené napr. v ustanovení § 174 ods. 2 návrhu nového správneho súdneho poriadku), považujeme za dôležité, aby toto bolo vyjadrené aj v úvodných ustanoveniach nového správneho súdneho poriadku. Ide napr. o práva ktoré v správnom súdnictve chráni prokurátor (dohľad nad zákonnosťou) alebo zainteresovaná verejnosť (ochrana životného prostredia). 
Pripomienka je zásadná. 
 	O 	N 	Je to v podstate obsiahnuté v § 2 ods. 2 (rozhodovanie v ďalších veciach), v § 5 ods. 3 a § 60 písm. b) a c) a § 174 ods. 2. 
VIA IURIS sa dňa 27.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. Rozpor odstránený. 
 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 2 
2. k § 41 

V ustanovení § 41 ods. 1 navrhujeme za písmeno a) vložiť nové písmeno b), ktoré by znelo: „podať žalobu vo veciach správneho trestania podľa § 6 ods. 2 písm. b),“. 

Nasledujúce písmena sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: 
Z čl. 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru vyplýva, že členovia verejnosti majú právo na prístup k súdnemu konaniu umožňujúcemu napadnutie úkonov a opomenutí orgánov verejnej moci, ktoré sú v rozpore s jej vnútroštátnym právom v oblasti životného prostredia. Rozhodnutia, ktoré sú výsledkom správneho trestania (rozhodnutie o spáchaní priestupku, rozhodnutie o spáchaní iného správneho deliktu, rozhodnutie o uložení sankcie) v prípade, ak sú porušené predpisy v oblasti životného prostredia nepochybne spadajú pod pojem „úkony“ v zmysle čl. 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru. Je preto podľa nášho názoru nepochybné, že rovnako ako v prípade žalôb podľa § 6 ods. 1 písm. a) návrhu súdneho správneho poriadku, aj v prípade žalôb vo veciach správneho trestania má zainteresovaná verejnosť právo mať aktívnu legitimáciu na podanie žaloby, ak bude tvrdiť, že bol porušený verejný záujem v oblasti životného prostredia. 

Vzhľadom k tomu, že v priestupkovom konaní, resp. v konaní o udelení sankcie je jediným účastníkom konania ten, kto je obvinený zo spáchania priestupku, resp. iného správneho deliktu, tak môže nastať situácia, že štátny orgán oprávnený k prešetreniu priestupku vydá nezákonné rozhodnutie v prospech obvineného, ktoré však nebude mať kto na súde napadnúť – vzhľadom k tomu, že obvinený nebude mať záujem o nápravu nezákonného rozhodnutia vydaného v jeho prospech a iný účastník konania neexistuje. Kontrolným prvkom by v tomto prípade mala byť práve zainteresovaná verejnosť, pretože aj rozhodnutia vydávané vo veciach správneho trestania majú nepochybne významný dopad na ochranu životného prostredia ako takého. 
Pripomienka je zásadná. 
 	O 	N 	Vyhovenie pripomienke by navodilo neústavný stav. Nemožno stotožňovať ochranu životného prostredia s administratívnym trestaním, aj keď má toto podklad v porušení právnych predpisov na úseku ochrany životného prostredia. 
VIA IURIS sa dňa 27.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. Rozpor odstránený. 
 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 3 
3. k § 79 ods. 1 

V ustanovení § 79 ods. 1 navrhujeme za slová „Správny súd môže orgánu verejnej správy“ vložiť slová „aj bez návrhu účastníka“. 

Odôvodnenie: 
Navrhujeme uvedenú úpravu daného ustanovenia. Považujeme za dôležité, aby z daného ustanovenia bolo zrejmé, že súd môže rozhodnúť o uložení pokuty orgánu verejnej správy aj na návrh účastníka konania, ako aj z vlastného podnetu. Pripomienka je zásadná. 
 	O 	N 	Pokutu v zmysle § 79 ods. 1 písm. a) podľa povahy veci ukladá správny súd ex offo, pretože pri predkladaní administratívneho spisu je spolupôsobenie žalobcu právne irelevantné. V ostatných prípadoch a to § 79 ods. 1 písm. b) až e) môže návrh na uloženie pokuty podať aj žalobca, čo je zvýraznené vždy v tých ustanoveniach, ktoré uloženie pokuty konkrétne upravujú (§ 176 ods. 2, § 188 ods. 6, § 247 ods. 1 a § 258 ods. 3). 

VIA IURIS sa dňa 27.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. Rozpor odstránený. 
 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 4 
4. k § 79 ods. 1 písm. d) 

V ustanovení § 79 ods. 1 písm d) navrhujeme slová „správny orgán“ nahradiť slovami „orgán verejnej správy“. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno technická pripomienka v záujme zjednotenia používanej terminológie (návrh správneho súdneho poriadku používa v celom texte pojem „orgán verejnej správy“, ktorý je zadefinovaný aj v základných pojmoch). 
 	O 	A 	 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 5 
5. k § 129 

V ustanovení § 129 navrhujeme doplniť vetu o záväznosti rozhodnutí Súdneho dvora Európskej únie pre vnútroštátne súdy. 

Odôvodnenie: 
Vzhľadom k tomu, že aj judikatúra Súdneho dvora Európskeho dvora je pre orgány členských štátov EÚ záväzná, navrhujeme, aby sa táto skutočnosť vyjadrila aj v príslušnom ustanovení Súdneho správneho poriadku. Pripomienka je zásadná. 

 	O 	N 	VIA IURIS sa dňa 27.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. Rozpor odstránený. 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 6 
6. k § 137 

V § 137 ods. 2 sa za prvú vetu vkladá veta: „Správny súd uvedie, ako sa vysporiadal s podstatnými skutkovými a právnymi argumentmi účastníkov, osôb zúčastnených na konaní a zainteresovanej verejnosti a všetkými podstatnými skutkovými a právnymi otázkami.“. 

Odôvodnenie: 
Znenie ustanovenia, ktoré stanovuje požiadavky na odôvodnenie súdneho rozhodnutia, by malo obsahovať požiadavky na odôvodnenie súdneho rozhodnutia, ktoré vyplývajú z judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva a Ústavného súdu SR. Pre väčšiu inštruktívnosť ustanovenia o odôvodnení súdneho rozhodnutia je potrebné tieto požiadavky výslovne zakotviť do zákona. 

Navrhované ustanovenie obsahuje síce povinnosť súdu uviesť „právne hodnotenie veci“, ale bližšie nešpecifikuje, čo je obsahom tejto povinnosti. 
Judikatúra ESĽP aj Ústavného súdu SR pritom bližšie vymedzuje obsah tejto povinnosti. Ústavný súd SR ako aj Najvyšší súd SR sa vo svojich rozhodnutiach, ktorými zrušujú rozhodnutia súdov pre nedostatočné odôvodnenie, sa často neopierajú o znenie § 157 ods. 2 OSP, ale iba o judikatúru ESĽP a Ústavného súdu bližšie vymedzujúcu požiadavky na dostatočné odôvodnenie súdneho rozhodnutia. 
Môže sa vyskytnúť argument, že nie je potrebné v zákone precizovať požiadavky na odôvodnenie súdneho rozhodnutia, pretože odôvodnenie rozhodnutia by malo byť vecou profesionálnej zručnosti sudcov. Podľa nášho názoru však v systéme kontinentálneho práva, kde dominantným prameňom práva je písané právo resp. zákon, je vhodné bližšie precizovať ustanovenia stanovujúce obsah odôvodnenie rozhodnutia. Konkretizáciou obsahu povinnosti súdu uviesť „právne hodnotenie veci“, sa stane navrhované ustanovenie inštruktívnejšie pre sudcov a sudcovia už v mnohých prípadoch nebudú musieť hľadať odpoveď mimo zákonného textu – v judikatúre ESĽP alebo Ústavného súdu SR. 

Najvyšší súd SR si často vo svojich rozhodnutiach, kde vysvetľuje obsah povinnosti dostatočne odôvodniť súdne rozhodnutie, nevystačí s vysvetlením ustanovení § 157 ods. 2 OSP, ale musí citovať aj princípy vyplývajúce z judikatúry ESĽP a Ústavného súdu SR. Aj z tejto skutočnosti podľa nás vyplýva, že formulácia „právne hodnotenie veci“ nie je dostatočne inštruktívna a nemožno z nej priamo vyvodiť viaceré požiadavky na odôvodnenie súdneho rozhodnutia, ktoré stanovuje judikatúra ESĽP a Ústavného súdu SR. Po bližšom precizovaní ustanovenia si súd v mnohých prípadoch vystačí s odkazom na text ustanovenia Civilného sporového poriadku a nebude musieť obsiahlym spôsobom citovať judikatúru ESĽP a Ústavného súdu SR. 

Podľa Ústavného súdu súčasťou práva na odôvodnenie súdneho rozhodnutia je aj povinnosť súdu vysporiadať sa s podstatnými skutkovými a právnymi argumentmi účastníkov konania a povinnosť súdu vysporiadať sa so všetkými podstatnými skutkovými a právnymi otázkami. 

Ústavný súd SR uvádza: „Súčasťou obsahu základného práva na spravodlivý proces je aj právo účastníka konania na také odôvodnenie súdneho rozhodnutia, ktoré jasne a zrozumiteľne dáva odpovede na všetky právne a skutkovo relevantné otázky súvisiace s predmetom súdnej ochrany, t.j. s uplatnením nárokov a obranou proti takému uplatneniu“ (IV. ÚS 115/03, III. ÚS 119/03, III. ÚS 209/04). Ústavný súd uvádza: „Riadne odôvodnenie súdneho rozhodnutia ako súčasť základného práva na súdnu ochranu podľa čl. 46 ods. 1 ústavy vyžaduje, aby sa súd jasným, právne korektným a zrozumiteľným spôsobom vyrovnal so všetkými skutkovými a právnymi skutočnosťami, ktoré sú pre jeho rozhodnutie vo veci podstatné a právne významné.“ (IV. ÚS 14/07). Ústavný súd uvádza: „Pokiaľ všeobecný súd dospeje k rozhodnutiu bez toho, aby sa vo svojom rozhodnutí vysporiadal so všetkými rozhodujúcimi skutočnosťami tvoriacimi základ pre toto rozhodnutie, treba rozhodnutie všeobecného súdu považovať za arbitrárne, teda za rozporné s čl. 46 ods. 1 ústavy a s čl. 6 ods. 1 dohovoru.“ (napr. sp. zn. I. ÚS 265/05). 

Ústavný súd SR ďalej uvádza: „Všeobecný súd nemusí dať odpoveď na všetky otázky nastolené účastníkom konania, ale len na tie, ktoré majú pre vec podstatný význam ...“ (II. ÚS 251/04, III. ÚS 209/04). Ústavný súd SR dodáva: „Ak však ide o argument, ktorý je pre rozhodnutie rozhodujúci, vyžaduje sa špecifická odpoveď práve na tento argument....“ (II. ÚS 410/06). V rozhodnutí sp. zn. II. ÚS 200/09 Ústavný súd SR uviedol: „Z uvedeného preto možno vyvodiť záver, že odôvodnenie rozhodnutia nemusí dať odpoveď na každú poznámku či pripomienku účastníka konania, ktorý ju nastolil. Je však nevyhnutné, aby spravodlivé súdne rozhodnutie reagovalo na podstatné a relevantné argumenty účastníka konania a aby mu dalo jasnú a zreteľnú odpoveď na riešenie konkrétneho právneho problému (obdobne napr. II. ÚS 193/06, III. ÚS 198/07).“ 

Európsky súd pre ľudské práva v rozhodnutí Vetrenko v. Moldavsko uviedol: „...jednou z požiadaviek článku 6 Dohovoru na vnútroštátne súdy je, aby sa zaoberali najdôležitejšími argumentmi vznesenými účastníkmi konania a aby uviedli dôvody pre prijatie alebo odmietnutie týchto argumentov. Hoci rozsah, v ktorom sú súdy povinné uviesť dôvody sa môže meniť v závislosti od osobitných okolností prípadu, opomenutie zaoberať sa podstatnými argumentmi alebo zjavne svojvoľné (arbitrárne) zaoberanie sa takýmito argumentmi, je nezlučiteľné s ideou spravodlivého procesu.” 

Nedostatočné vysporiadanie sa s podstatnými argumentmi účastníkov konania je jeden z najčastejších dôvodov zrušenia súdneho rozhodnutia Ústavným súdom SR. 

V navrhovanom ustanovení § 379 ods. 3 posledná veta Civilného sporového poriadku sa takáto povinnosť stanovuje aj pre odvolací súd: „Odvolací súd sa musí v odôvodnení vysporiadať s podstatnými tvrdeniami uvedenými v odvolaní.“. 

Navrhujeme preto výslovne zakotviť povinnosť vysporiadať sa s podstatnými tvrdeniami účastníkov konania, osôb zúčastnených na konaní a zainteresovanej verejnosti a povinnosť vysporiadať sa so všetkými podstatnými skutkovými a právnymi otázkami a vložiť ju do § 137. 

Pripomienka je zásadná. 
 	O 	ČA 	zosúladené s ustanovením § 210 a § 383a CSP. 

VIA IURIS sa dňa 27.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MSSR pripomienku čiastočne akceptovalo. Rozpor odstránený. 
 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 7 
7. k § 137 

Do § 137 sa vkladá ods. 6, ktorý znie: „Ak sa správny súd odchýli od ustálenej rozhodovacej praxe, odôvodnenie rozsudku obsahuje aj dôkladné odôvodnenie tohto odklonu.“. 

Odôvodnenie: 
Návrh ustanovenia § 210 ods. 4 Civilného sporového poriadku znie: „(4) Ak sa súd odchýli od ustálenej rozhodovacej praxe, odôvodnenie rozsudku obsahuje aj dôkladné odôvodnenie tohto odklonu.“ Ide o zohľadnene povinnosti súdu vyplývajúcej z judikatúry Ústavného súdu SR a Európskeho súdu pre ľudské práva. Navrhujeme rovnaké ustanovenie zakotviť aj do Súdneho správneho poriadku. 

Pripomienka je zásadná. 
 	O 	A 	 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 8 
8. k § 165 
V ustanovení § 165 navrhujeme, aby posledná veta znela: „Orgánu štátnej správy však náhrada trov právneho zastúpenia nepatrí.“. 

Odôvodnenie: 
Nevidíme dôvod na to, aby orgán štátnej správy mal mať, hoci aj výnimočný, nárok na náhradu trov právneho zastúpenia. Štátne orgány majú dostatočné personálne vybavenie, (vrátane zamestnancov s právnym vzdelaním) na to, aby dokázali obhajovať svoje konanie aj na súde. Možnosť priznať štátnym orgánom trovy právneho zastúpenia považujeme za mrhanie s prostriedkami štátneho rozpočtu. Pri súčasnom právnom stave nemajú štátne orgány nárok na žiadne trovy konania. 

Poukazujeme aj na pôvodné znenie uvedeného ustanovenia, ktoré bolo súčasťou zverejneného návrhu Správneho súdneho poriadku na webových stránkach Ministerstva spravodlivosti SR a ktoré znelo: „Žalovanému prizná správny súd podľa pomeru jeho úspechu vo veci právo na náhradu dôvodne vynaložených trov konania iba z dôvodov hodných osobitného zreteľa. Orgánu štátnej správy však náhrada trov právneho zastúpenia nepatrí.“. 

Pripomienka je zásadná. 
 	O 	N 	Možnosť výnimočne priznať náhradu trov konania aj orgánu štátnej správy je zásadným prostriedkom na ochranu pred podávaním šikanóznych žalôb. 
VIA IURIS sa dňa 27.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. Rozpor odstránený 
 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 9 
9. k § 238 ods. 2 

V ustanovení § 238 ods. 2 navrhujeme, aby sa na konci doplnila čiarka a slová „alebo zainteresovaná verejnosť vo veciach týkajúcich sa životného prostredia.“. 

Odôvodnenie: 
V zmysle čl. 9 ods. 2 Aarhuského dohovoru 
„2. Každá Strana v rámci svojho vnútroštátneho práva zabezpečí, aby členovia zainteresovanej verejnosti 
a) majúci dostatočný záujem alebo, alternatívne, 

b) ak pretrváva porušovanie ich práva v prípadoch, kde to právne predpisy Strany upravujúce správne konanie požadujú ako predbežnú podmienku, mali prístup k procesu preskúmania pred súdom a/alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona na účely napadnúť vecnú a procesnú zákonnosť akéhokoľvek rozhodnutia, úkonu alebo opomenutia podliehajúcemu článku 6 a v prípadoch ustanovených vnútroštátnym právom a bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 3, iným relevantným ustanoveniam tohto dohovoru.“. 

V zmysle čl. 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru 
„3. Navyše bez toho, aby boli dotknuté procesy preskúmania uvedené v odsekoch 1 a 2, každá Strana zabezpečí, ak sú splnené podmienky uvedené v jej vnútroštátnom práve, ak sú nejaké, aby členovia verejnosti mali prístup k správnemu alebo súdnemu konaniu umožňujúcemu napadnutie úkonov a opomenutí súkromných osôb a orgánov verejnej moci, ktoré sú v rozpore s jej vnútroštátnym právom v oblasti životného prostredia.“. 

Z uvedených článkov Aarhuského dohovoru vyplýva právo pre členov zainteresovanej verejnosti mať prístup k súdu, aby mohli žiadať preskúmanie nezákonných opomenutí (nečinnosti) orgánov verejnej správy. 

V prípade čl. 9 ods. 2 ide o tie opomenutia, ktoré sa týkajú konaní podľa čl. 6 Aarhuského dohovoru, teda nečinnosť v správnych konaniach, kde má zainteresovaná právo byť účastníkom konania (ide o „opomenutia podliehajúce článku 6“). 

Avšak v zmysle čl. 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru má verejnosť právo podať žalobu na súd aj proti iným nezákonným opomenutiam (nečinnosti) orgánu verejnej správy – ide o akékoľvek opomenutie (nečinnosť) ktoré sa týka životného prostredia – teda napr. aj nečinnosť orgánu verejnej správy vo veciach životného prostredia, ak ide o konania, ktoré sú orgány verejnej správy povinné zahájiť z úradnej povinnosti. Z hľadiska ochrany životného prostredia, ako aj záujmu zainteresovanej verejnosti, je významným typom takéhoto konania konanie Slovenskej inšpekcie životného prostredia v ktorom inšpekcia preveruje a vyšetruje, či došlo k porušeniu predpisov v oblasti životného prostredia. Inšpekcia koná de iure z úradnej povinnosti, pričom v konaní nie je iný účastník konania, než potenciálny páchateľ priestupku, resp. iného správneho deliktu. Podnetom na konanie inšpekcie je však často písomný podnet zo strany niektorého z členov verejnosti. Tento člen verejnosti však nemá právny nárok na to, aby inšpekcia svoje konanie skutočne zahájila a nemá ani postavenie účastníka tohto konania. V prípade, ak inšpekcia svoje konanie (nezákonne) nezaháji, podávateľ podnetu tak nemá právne nástroje na to, aby donútil inšpekciu zahájiť konanie a odstrániť svoju nečinnosť. Takúto situáciu považujeme za rozpornú s citovaným čl. 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru a navrhujeme to zmeniť navrhovaným spôsobom. 

Podmienkou možnosti podania žaloby by mohlo byť neúspešné podanie podnetu na prokuratúru, alebo sťažnosti, obdobne ako je to uvedené v navrhovanom ustanovení § 240 ods. 3 správneho súdneho poriadku. 

Pripomienka je zásadná. 
 	O 	N 	Možnosť iniciovať súdny prieskum pri nečinnosti, ak má orgán verejnej správy konať ex offo, nesie v sebe dozorový charakter, ktorý zainteresovanej verejnosti nepatrí. 
VIA IURIS sa dňa 27.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. Rozpor odstránený. 
 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 10 
10. k § 240 ods. 3 

Navrhujeme nasledovné znenie § 240 ods. 3 „Zainteresovaná verejnosť môže podať žalobu podľa § 238 ods. 1 a 2, ak ide o veci týkajúce sa životného prostredia podľa osobitného predpisu a súčasne neúspešne vyčerpala sťažnosť podľa osobitného predpisu alebo podnet prokuratúre.“. 

Odôvodnenie: 
Súvisí s predchádzajúcou pripomienkou č. 9. 

Pripomienka je zásadná. 
 	O 	N 	Možnosť iniciovať súdny prieskum pri nečinnosti, ak má orgán verejnej správy konať ex offo, nesie v sebe dozorový charakter, ktorý zainteresovanej verejnosti nepatrí. 

VIA IURIS sa dňa 27.10.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpila. Rozpor odstránený. 
 	
Verejnosť 	Pripomienka VIA IURIS č. 11 
11. k odôvodneniu piatej hlavy štvrtej časti návrhu nového správneho súdneho poriadku 

Navrhujeme prepracovať odôvodnenie piatej hlavy štvrtej časti návrhu nového správneho súdneho poriadku v zmysle odôvodnenia tejto pripomienky. 

Odôvodnenie: 
Navrhované ustanovenie § 355 ods. 2 stanovuje, že „Žalobcom môže byť aj zainteresovaná verejnosť, ak tvrdí, že všeobecne záväzným nariadením obce, mesta, mestskej časti alebo samosprávneho kraja bol porušený verejný záujem v oblasti životného prostredia.“. Navrhované ustanovenie považujeme za významný pozitívny posun pri implementovaní práv vyplývajúcich z Aarhuského dohovoru. Považujeme však za dôležité upozorniť na chýbajúce odôvodnenia tohto ustanovenia; v spoločnom odôvodnení k ustanoveniam § 353 až 363 nie je k tomuto ustanoveniu uvedená ani zmienka. 

V zmysle čl. 18 ods. 4 legislatívnych pravidiel vlády pritom platí, že „Osobitná časť dôvodovej správy sa člení podľa jednotlivých paragrafov navrhovaného zákona a v prípade novely zákona podľa jednotlivých článkov a jednotlivých bodov novely. Osobitná časť dôvodovej správy obsahuje odôvodnenie jednotlivých navrhovaných ustanovení zákona. Do odôvodnenia jednotlivých navrhovaných ustanovení sa nepreberá text týchto ustanovení, ani text a argumentácia už obsiahnutá vo všeobecnej časti dôvodovej správy.“. 

Navrhujeme preto doplniť odôvodenie uvedeného ustanovenia. Odôvodnenie by podľa nášho názoru malo v tomto bode obsahovať poukaz na práva vyplývajúce z Aarhuského dohovoru a to konkrétne jeho čl. 9 ods. 3, ktorý znie: „Navyše bez toho, aby boli dotknuté procesy preskúmania uvedené v odsekoch 1 a 2, každá Strana zabezpečí, ak sú splnené podmienky uvedené v jej vnútroštátnom práve, ak sú nejaké, aby členovia verejnosti mali prístup k správnemu alebo súdnemu konaniu umožňujúcemu napadnutie úkonov a opomenutí súkromných osôb a orgánov verejnej moci, ktoré sú v rozpore s jej vnútroštátnym právom v oblasti životného prostredia.“. Všeobecne záväzné nariadenia obcí bezpochyby môžu predstavovať úkony vydané v oblasti práva životného prostredia. Príkladom môže byť napr. všeobecne záväzné nariadenie, ktorým sa vyhlasuje záväzná časť územného plánu obce. Územný plán obce je bezpochyby úkonom vydávaným v oblasti práva životného prostredia, čo vyplýva napr. z ustanovenia § 1 zákona č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (stavebný zákon), ktorý znie: 
„(1) Územným plánovaním sa sústavne a komplexne rieši priestorové usporiadanie a funkčné využívanie územia, určujú sa jeho zásady, navrhuje sa vecná a časová koordinácia činností ovplyvňujúcich životné prostredie, ekologickú stabilitu, kultúrno-historické hodnoty územia, územný rozvoj a tvorbu krajiny v súlade s princípmi trvalo udržateľného rozvoja. 
(2) Územné plánovanie vytvára predpoklady pre trvalý súlad všetkých činností v území s osobitným zreteľom na starostlivosť o životné prostredie, dosiahnutie ekologickej rovnováhy a zabezpečenie trvalo udržateľného rozvoja, na šetrné využívanie prírodných zdrojov a na zachovanie prírodných, civilizačných a kultúrnych hodnôt.“. 
To, že je územný plán úkonom, ktorý podlieha čl. 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru a ktorý môžu priamo na súde napadnúť aj členovia verejnosti (občianske združenia, či spolky, ktoré majú v náplni činnosti ochranu životného prostredia) potvrdil nedávno aj Ústavný súd ČR vo svojom náleze I. ÚS 59/14, kde sa v jeho časti II. d/ vyjadril k aktívnej legitimácii združení občanov pri podaní žalobného návrhu na zrušenie nezákonného územného plánu takto: 

II. d/ Kritéria aktivní legitimace sdružení občanů (spolku) k podání návrhu na zrušení opatření obecné povahy 

„23. Ústavní soud si je vědom toho, že aktivní legitimace spolků, které byly založeny za účelem ochrany přírody a krajiny, nemůže být bez hranic. Základní kritéria pro posouzení jejich ze zákona plynoucí (§ 101a odst. 1 s. ř. s.) aktivní legitimace je žádoucí nastínit tím spíše, že je třeba oponovat nepřiměřeně vyhraněnému a v porovnání s obecným textem § 101a odst. 1 s. ř. s. nepřípustně limitujícímu závěru Nejvyššího správního soudu. Ten totiž v nyní napadeném rozhodnutí sp. zn. 5 Aos 3/2012 (viz právní věta z něho publikovaná ve Sbírce rozhodnutí Nejvyššího správního soudu pod č. 2976/2014) dovodil, že občanským sdružením, byť je jejich hlavním předmětem činnosti podle stanov ochrana přírody a krajiny či ochrana životního prostředí, nesvědčí podle § 101a s. ř. s. oproti jiným subjektům zvláštní procesní legitimace k podání návrhu na zrušení opatření obecné povahy v podobě územního plánu. Odepření přístupu k soudnímu určenému okruhu subjektů je nepřípustné. přezkumu takto již předem 

24. Spolek dožadující se zrušení opatření obecné povahy (zde územního plánu nebo jeho části) musí předně tvrdit, že byl tímto opatřením dotčen na svých subjektivních právech. Takové tvrzení musí přesně vymezit zásah, kterého se měl samosprávný celek dopustit, a to v souladu s dikcí § 101a odst. 1 s. ř. s. (srov. též čl. 2 odst. 5 Aarhuské úmluvy uvedený v bodě 13). Nepostačuje, pokud by občanské sdružení tvrdilo, že opatření obecné povahy či procedura vedoucí k jeho vydání byly nezákonné - bez toho, aby současně tvrdilo, že se tato nezákonnost dotýká jeho právní sféry. 

25. Podstatným kritériem zde musí nepochybně být místní vztah navrhovatele k lokalitě regulované územním plánem. Má-li spolek sídlo na tomto území nebo jsou-li jeho členové vlastníky nemovitostí potenciálně dotčených opatřením plynoucím z územního plánu, pak by mu v zásadě měla svědčit aktivní legitimace k podání návrhu. Věcné (materiální) legitimační důvody, vycházející z předmětu činnosti spolku, se pak odvozují právě od místního vztahu k napadenému opatření obecné povahy. V některých případech mohou působit místní a věcné důvody v synergii, a nemusí jít ani o „ekologický“ spolek. Tak kupříkladu založí-li občané žijící v určitém městě nebo jeho městské části spolek k ochraně svých zájmů a územní plán by měl zasáhnout do rekreační zóny, v níž jsou zvyklí trávit svůj volný čas, pak připadá v úvahu přiznat spolku aktivní legitimaci bez ohledu na detaily vymezení jeho předmětu činnosti. 

26. V jiných situacích může pro účely posouzení aktivní legitimace spolku sehrát důležitou roli zaměření spolku na aktivitu, která má lokální opodstatnění (ochrana určitého druhu živočichů, rostlin). Obecně tu lze říci, že z hlediska posouzení zákonné podmínky zkrácení na právech bude věrohodnější místní „zavedenost“, tedy již delší časové působení spolku. Není však možné vyloučit ani založení spolku ad hoc za účelem vážícím se k územnímu plánu. Skutečnost, že občan dá přednost prosazování svého zájmu formou sdružení se s jinými občany, nelze přičítat k jeho tíži. S ohledem na výše popsaný vývoj mezinárodních závazků České republiky, unijního práva i na zákonnou úpravu postavení spolků zaměřených na ochranu přírody a krajiny lze považovat za překonanou starší praxi Ústavního soudu ve vztahu k aktivní legitimaci spolků zastupovat zájmy svých členů na ochraně jejich práva na příznivé životní prostředí, vyjádřenou v usnesení ze dne 6. 1. 1998 sp. zn. I. ÚS 282/97. Fyzické osoby, pokud se sdruží do občanského sdružení (spolku), jehož účelem podle stanov je ochrana přírody a krajiny, mohou své právo na příznivé životní prostředí, zakotvené v čl. 35 Listiny, realizovat i prostřednictvím tohoto spolku. Dá se jen opakovat, že v tomto ohledu sleduje nyní na meritorní úrovni Ústavní soud judikatorní závěry obsažené v nálezech sp. zn. Pl. ÚS 14/07, IV. ÚS 2239/07 a v usnesení sp. zn. I. ÚS 486/04 (srov. body 19, 20). 

27. Ústavní soud nikoliv na okraj konstatuje, že jím zmíněná kritéria nemusí působit jen v relaci k těm spolkům, jejichž hlavní činností je ochrana přírody a krajiny. Naznačená měřítka, vztáhnout na spolky bez ohledu na předmět činnosti, a to takové, u nichž bude dán jež budou nepochybně judikaturou konkretizována, lze předpoklad zkrácení na právech opatřením obecné povahy ve smyslu § 101a odst. 1 s. ř. s..“. 

Obdobným príkladom všeobecne záväzného nariadenia vydávaného v oblasti práva životného prostredia, ako je schválenie záväznej časti územného plánu, je napr. všeobecne záväzné nariadenie vydávané podľa ustanovenia § 69 ods. 2 zákona č. 543/2002 Z.z. o ochrane prírody a krajiny („Obec môže vydať všeobecne záväzné nariadenie, ktorým ustanoví podrobnosti o ochrane drevín, ktoré sú súčasťou verejnej zelene.“), alebo podľa § 39 ods. 6 zákona č. 223/2001 Z.z. o odpadoch („Obec upraví v súlade s hierarchiou odpadového hospodárstva (§ 3 ods. 1) podrobnosti o nakladaní s komunálnymi odpadmi a s drobnými stavebnými odpadmi vrátane biologicky rozložiteľných kuchynských a reštauračných odpadov od prevádzkovateľa kuchyne, použitých batérií a akumulátorov, ktoré sú komunálnym odpadom a elektroodpadov z domácností všeobecne záväzným nariadením,...“). 

Pripomienka je zásadná. 
 	O 	A 	 	
SOCP 	Všeobecne 

Sociálna poisťovňa oceňuje zámer predkladateľa riešiť problémy súčasnej právnej úpravy formou procesných kódexov, ktoré nahradia existujúci Občiansky súdny poriadok. Podporujeme návrh odčleniť správne súdnictvo zo všeobecnej úpravy civilného procesného práva, ako aj zámer zrušiť súdne preskúmavanie vymedzených neprávoplatných rozhodnutí Sociálnej poisťovne, ústredie. Možno očakávať, že realizácia tohto zámeru zefektívni proces konania najmä o dôchodkových dávkach. Vypustenie úpravy opravných prostriedkov z rozhodovacej právomoci súdov sa však významne dotkne činnosti Sociálnej poisťovne. 
Pre realizáciu dvojstupňového konania o dôchodkových dávkach a dlhodobých dávkach úrazového poistenia v rámci Sociálnej poisťovne sú nevyhnutné, okrem úpravy v Správnom súdnom poriadku, aj legislatívne zmeny v zákone o sociálnom poistení. Samotný predkladateľ predpokladá, že budú následne prijaté zmeny ďalších právnych predpisov, vyvolané úpravou procesných kódexov. Považujeme za nevyhnutné, aby sa pristúpilo k legislatívnej príprave novely zákona o sociálnom poistení čo najskôr, keďže z pohľadu Sociálnej poisťovne pôjde o výrazný zásah do existujúcich procesov, tak z hľadiska vecného ako aj personálneho, a z uvedeného dôvodu je potrebné vytvoriť dostatočný časový priestor aj na implementáciu schválených zmien zákona o sociálnom poistení. 
 	O 	A 	 	
SOCP 	K § 68 ods. 5 

Slová „na sobotu, nedeľu alebo sviatok“ navrhujeme nahradiť slovami „na sobotu alebo deň pracovného pokoja“ z dôvodu zosúladenia so zákonom Národnej rady Slovenskej republiky č. 241/1993 Z. z. o štátnych sviatkoch, dňoch pracovného pokoja a pamätných dňoch v znení neskorších predpisov, podľa ktorého sú dňami pracovného pokoja sú nedele, štátne sviatky a sviatky. 
 	O 	A 	 	
SOCP 	K § 90 ods. 1 

Slová „ § 87 ods. 1“ navrhujeme nahradiť slovami „§ 87 ods. 1 a 2“; sme si vedomí, že súd by mal dbať ex offo na vylúčení sudcu, ktorý vec prejednával na správnom súde inej inštancie, avšak , ak súd opomenie vylúčiť takéhoto sudcu, účastník konania by mal mať možnosť uplatniť námietku zaujatosti aj v tomto prípade. 
 	O 	A 	 	
SOCP 	K § 105 ods. 2 písm. a)  

Považujeme za potrebné ustanoviť, že lehota na vyjadrenie nesmie byť kratšia ako 30 dní; uvedenú lehotu navrhujeme upraviť z hľadiska vytvorenia dostatočného časové priestoru na vyjadrenie žalovanému a súčasne máme za to, že súd nemôže vykonávať ďalšie úkony, ak nemá príslušný administratívny spis, pričom lehota na jeho predloženie nesmie byť podľa § 105 ods. 2 písm. b) kratšia ako 30 dní. 

 	O 	ČA 	lehota na predloženie spisu závisí od konkrétnej veci a od úvahy správneho súdu. V praxi možno predpokladať, že tak ako doteraz, táto lehota bude 30 – dňová. S odsekom 1 bol zosúladený aj odsek 2. 	
SOCP 	K § 142 ods. 1 

Nakoľko v § 142 ods. 2 sú taxatívne vymedzené typy žalôb, v ktorých rozsudok súdu nenadobúda právoplatnosť dňom doručenia, ale uplynutím 30 dní od doručenia rozsudku alebo momentom podania kasačnej sťažnosti, navrhujeme do odseku 1 doplniť slová „ ak tento zákon neustanovuje inak“. 
 	O 	A 	 	
SOCP 	K § 176 ods. 2 

Znenie ustanovenia navrhujeme spresniť a jednoznačne upraviť, aby bolo zrejmé, či sankcia môže byť uložená už pri prvom nedoručení rozhodnutia alebo opatrenia orgánom verejnej správy alebo až vtedy, ak orgán verejnej správy nezrealizuje uznesenie súdu uvedené v odseku 1. 
 	O 	N 	znenie považujeme za jasné. Ustanovenie v tomto smere v zásade preberá súčasný § 250b ods. 2 OSP. 	
SOCP 	K § 188 

V záujme zrýchlenia a zefektívnenia konania navrhujeme znenie upraviť tak, aby súd obligatórne zrušil rozhodnutie prvostupňového orgánu aj bez návrhu účastníka konania, ak ruší rozhodnutie vydané v druhom stupni. 
 	O 	N 	takáto povinnosť sa obligatórne zakotviť nedá, vždy závisí od tej ktorej konkrétnej veci a od úvahy súdu. 	
SOCP 	K § 204  

Stotožňujeme sa s návrhom, aby v zásade právoplatnosťou uznesenia správneho súdu o zastavení konania podľa tretej hlavy zanikli právne účinky napadnutého rozhodnutia alebo opatrenia orgánu verejnej správy. Zároveň však, zohľadňujúc špecifickosť konania o tzv. dlhodobých dávkach sociálneho poistenia (dôchodkové dávky, úrazová renta a pozostalostná úrazová renta) navrhujeme vytvoriť právny priestor na to, aby právne účinky napadnutého rozhodnutia správneho orgánu, proti ktorému bola podaná žaloba v správnych veciach, mohli zaniknúť aj doručením nového rozhodnutia vydaného v rámci autoremedúry , ak to osobitný predpis, napr. zákon č. 461/2003 Z. z. upraví. Podľa súčasného znenia § 250c ods. 1 a § 250l ods. 2 Občianskeho súdneho poriadku v znení neskorších predpisov nemá podanie opravného prostriedku proti rozhodnutiu správneho orgánu odkladný účinok na jeho vykonateľnosť. Znamená to, že rozhodnutia Sociálnej poisťovne, proti ktorým sa podáva opravný prostriedok, sú bez ohľadu na ich právoplatnosť predbežne vykonateľné dňom ich doručenia. Predpokladáme, že vzhľadom na navrhovanú zmenu spôsobu preskúmavania správnych rozhodnutí v správnom súdnictve bude v súlade s rekodifikáciou Občianskeho súdneho poriadku v znení neskorších predpisov zmenený aj zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov v časti týkajúcej sa odvolacieho konania. Ak by v rámci dvojinštančného správneho konania bol zachovaný princíp predbežnej vykonateľnosti správnych rozhodnutí, nové rozhodnutie vydané Sociálnou poisťovňou v rámci autoremedúry by malo nadobudnúť vykonateľnosť po jeho doručení účastníkovi konania. Podľa navrhovanej právnej úpravy § 204 Správneho súdneho poriadku by však právne účinky rozhodnutia, proti ktorému bola podaná žaloba v správnych veciach, zanikli až nadobudnutím právoplatnosti uznesenia súdu o zastavení konania. Uvedené by v praxi malo za následok, že Sociálna poisťovňa by napriek vydaniu nového rozhodnutia, ktorým vyhovela navrhovateľovi v rámci autoremedúry v plnom rozsahu, musela až do nadobudnutia právoplatnosti uznesenia správneho súdu vykonávať predchádzajúce rozhodnutie, ktoré už bolo Sociálnou poisťovňou zmenené. Z uvedeného dôvodu navrhujeme na konci druhej vety pripojiť slová : „ ak nezanikli skôr podľa osobitného predpisu“ ( napr. pri obnove konania v nedávkových veciach sociálneho poistenia podľa § 223 ods. 4 zákona č. 461/2003 Z.z. sa novým rozhodnutím vo veci pôvodné rozhodnutie zrušuje), alebo „ak osobitný predpis neustanovuje inak.“. 
 	Z 	A 	 	
SOCP 	K § 447 ods. 2 a § 455 

Považujeme za potrebné odstrániť rozpor medzi § 447 ods. 2 a § 455 (na jednej strane pre konanie o kasačnej sťažnosti neplatia ustanovenia o späťvzatí žaloby, no na druhej strane kasačný súd konanie zastaví, ak prišlo k späťvzatiu kasačnej sťažnosti). 
 	O 	N 	Nejde o rozpor ale o dva rozdielne inštitúty. Treba rozlišovať späťvzatie kasačnej sťažnosti a žaloby. Počas konania o kasačnej sťažnosti už nemožno zobrať žalobu späť, nakoľko konanie je už právoplatne skončené. Je to to isté ako dovolanie v CSP. 	
SOCP 	K § 464 

Podľa § 457 ods. 2 kasačný súd v konaní o kasačnej sťažnosti môže zmeniť rozhodnutie krajského súdu, odporúčame túto skutočnosť zohľadniť aj v úvodnej časti § 464. 
 	O 	N 	ak kasačný súd rozhodnutie KS zmení, jeho rozhodnutie zruší, a tým nastupuje režim podľa § 464. § 464 je plne v súlade s § 457 ods. 2. 	
SOCP 	K dôvodovej správe 

V poslednom odseku k §197 ods. 1 dôvodovej správy je uvedené, že bola zvolená taká normatívna konštrukcia, v rámci ktorej by vyčerpanie prípadného opravného prostriedku nebolo procesnou podmienkou pre podanie žaloby. Z návrhu zákona však uvedené nevyplýva, preto navrhujeme znenie dôvodovej správy a zákona zosúladiť. 
 	O 	A 	 	
SOCP 	Pripomienky formálno-technického charakteru 

- v § 79 ods. 1 písm. a) je potrebné slovo „preložiť“ nahradiť slovom „predložiť“, 
- v § 105 ods. 2 písm. c) je potrebné slovo „dokazovane“ nahradiť slovom „dokazovanie“, 
- v § 111 ods. 1 odporúčame slová „administratívneho konania“ nahradiť slovami „správneho konania“; navrhované znenie zákona nepozná pojem „administratívne konanie“, 
- v § 440 ods. 3 je potrebné slová „kasačnej žalobe“ nahradiť slovami „kasačnej sťažnosti“; navrhované znenie zákona nepozná pojem „kasačná žaloba“, 
- v § 459 ods. 2 jednu predložku „v“, uvedenú dvakrát, navrhujeme vypustiť. 
 	O 	ČA 	terminológia bola zjednotená v zmysle záverov Katedry Správneho práva na konferencii v Dunajskej Strede. V celom SSP sa pojem „správny“ zmenil na „administratívny“. 	
Magistrát hlavného mesta SR 	§ 7 písm. a) 
Navrhujeme, aby z predmetného ustanovenia bola zainteresovaná verejnosť vypustená. 

Odôvodnenie: 
Pojem „zainteresovaná verejnosť" je definovaná v zákone č. 24/2006 Z. z. o posudzovaní vplyvov na životné prostredie v znení neskorších predpisov, pričom podľa § 27a písm. a) a b) tohto zákona, zainteresovaná verejnosť má právo a) aktívnej účasti pri príprave a povoľovaní navrhovanej činnosti, a to v celom priebehu procesu posudzovania vplyvov až do vydania rozhodnutia o povolení navrhovanej činnosti vrátane podania písomného stanoviska podľa § 23 ods. 4, § 35 ods. 2 a 3, b) účasti na následnom povoľovacom konaní pri splnení podmienok stanovených v § 24a až § 27. V správnych konaniach, v ktorých je predmet konania spojený s potrebou posudzovania vplyvov na životné prostredie, má zainteresovaná verejnosť právo byť účastníkom správneho konania na základe toho, že jej toto právo vyplýva z osobitného zákona (zákon č. 24/2006 Z. z.) a konajúci právny orgán je povinný zainteresovanej verejnosti právo účastníka konania priznať a teda jej priznať všetky tomu zodpovedajúce procesné práva. 
Jednou zo základných zásad správneho konania je zásada rovnosti práv účastníkov konania vyjadrená v ustanovení § 4 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (Správny poriadok) v znení neskorších predpisov. Z hľadiska obsahu a rozsahu procesných práv je zainteresovaná verejnosť ako účastník správneho konania postavená na roveň ostatným účastníkom konania, ktorí na rozdiel od zainteresovanej verejnosti v konaní obhajujú svoje subjektívne práva, oprávnené záujmy a povinnosti. 
Zainteresovaná verejnosť rovnako ako ostatní účastníci konania má možnosť a právo využiť riadny opravný prostriedok, ak nepovažuje vydané prvostupňové rozhodnutie za správne alebo v súlade so zákonom. 
Nepovažujeme preto za odôvodnené, a to aj z hľadiska zabezpečenia rovnosti práv a povinností účastníkov správneho konania, aby sa na zainteresovanú verejnosť nevzťahovala povinnosť vyčerpať riadny opravný prostriedok na to, aby ňou podaná žaloba bola považovaná za prípustnú. 
 	Z 	ČA 	znenie § 7 písm. a) sa doplnilo o dodatok „ak táto nebola na podanie riadneho opravného prostriedku oprávnená.“  	
Magistrát hlavného mesta SR 	§ 63 ods. 2 (nadväznosť má § 438 ods. 1) 
Navrhujeme, aby bolo právo podávať opravné prostriedky z dotknutého ustanovenia vypustené. 

Odôvodnenie: 
Podľa § 40 ods. 1 navrhovaného zákona, osobami zúčastnenými na konaní sú tí, ktorí nie sú účastníkmi konania a ktorí mali v správnom konaní postavenie zúčastnenej osoby podľa osobitného predpisu. Predseda senátu takéto osoby upovedomí o prebiehajúcom konaní a vyzve ich, aby v lehote, ktorú im určí, oznámili, či v konaní budú uplatňovať práva osoby zúčastnenej na konaní; takéto oznámenie možno urobiť iba v tejto lehote. Súčasne s upovedomením ich poučí o ich právach. Obdobne predseda senátu postupuje, ak sa zistí v priebehu konania, že je tu ďalšia takáto osoba. 
Podľa § 15a ods. 1 a 2 Správneho poriadku: Osobitný zákon môže ustanoviť, za akých podmienok sa na konaní alebo na jeho časti má právo zúčastniť aj iná osoba než účastník konania (ďalej len "zúčastnená osoba"). Zúčastnená osoba má právo byť upovedomená o začatí konania a o iných podaniach účastníkov konania, zúčastniť sa na ústnom pojednávaní a na miestnej obhliadke, navrhovať dôkazy a doplnenie podkladu rozhodnutia. Osobitný zákon môže ustanoviť zúčastnenej osobe viac práv. 
V zmysle správneho poriadku nemá zúčastnená osoba právo uplatňovať opravné prostriedky, čo je logické, keďže nie je na predmete správneho konania zainteresovaná svojimi subjektívnymi právami a povinnosťami. 
Je preto neodôvodnené, aby mala takáto osoba v správnom súdnictve právo podávať opravné prostriedky, keď toto právo v správnom konaní, výsledkom ktorého je správnym súdom preskúmavané rozhodnutie, nemala (najmä v prípade, ak by jej záujmy boli rozdielne od záujmov niektorého účastníka konania). 

 	O 	ČA 	právo podávať opravné prostriedky sa zúžilo len na osobu zúčastnenú na konaní podľa § 40 ods. 2 tohto zákona. V praxi ide o osobu, ktorá by inak bola oprávnená aj na podanie správnej žaloby a ktorá môže byť rozhodnutím správneho súdu dotknutá na svojich právach a právom chránených záujmoch a povinnostiach. 	
Magistrát hlavného mesta SR 	§ 178 ods. 1 
Navrhujeme termín „vyvesenie“ z dotknutého ustanovenia vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Vyvesenie je v zmysle Správneho poriadku osobitným druhom doručenia dôležitých písomností vydaných v správnom konaní (teda aj rozhodnutí) a jeho pravidlá určuje Správny poriadok a podrobnejšie aj osobitné zákony. 
Podľa § 26 ods. 2 Správneho poriadku, doručenie verejnou vyhláškou sa vykoná tak, že sa písomnosť vyvesí po dobu 15 dní na úradnej tabuli správneho orgánu. Posledný deň tejto lehoty je dňom doručenia. Správny orgán zverejňuje písomnosť súčasne iným spôsobom v mieste obvyklým, najmä v miestnej tlači, rozhlase alebo na dočasnej úradnej tabuli správneho orgánu na mieste, ktorého sa konanie týka. 
Okamih, kedy je rozhodnutie, ktoré je doručované formou verenej vyhlášky, doručené, je jednoznačne daný zákonom – je to pätnásty deň od jeho vyvesenia, pričom prvý deň vyvesenia začína plynúť deň nasledujúci od vyvesenia písomnosti. 
Uvedenie termínu „vyvesenie“ v zátvorke spoločne s „doručením“ možno považovať za zmätočné a môže v aplikačnej praxi spôsobovať nejasnosti, keďže deň vyvesenia nie je v zmysle platnej legislatívy zároveň dňom doručenia. 

 	O 	A 	 	
Magistrát hlavného mesta SR 	Zásadná skutočnosť 
Navrhovaný zákon, ktorý nanovo komplexne upravuje vecnú a miestnu príslušnosť správnych súdov, neupravuje inštitút odvolacieho konania v rámci správneho súdnictva (kedy je správny súd príslušným odvolacím – druhostupňovým orgánom), pričom aj z prechodných ustanovení (§ 485 ods. 2) vyplýva, že táto forma rozhodovania sa navrhovanou právnou úpravou ruší. 
Z obsahu navrhovaného zákona, keďže neobsahuje žiadne zrušovacie ustanovenia tých zákonov, ktoré odkazujú na súd ako odvolací orgán, však nie je zrejmé, ktorá inštitúcia bude v predmetných prípadoch príslušným odvolacím orgánom – ide aj o rozhodnutia obce, ktorá nemá svoj nadriadený orgán (rozhodovacia činnosť podľa zákona č. 260/2011 Z. z.), ale napr. aj o prvostupňové rozhodnutia pozemkového úradu v reštitučných konaniach. 
 	O 	ČA 	Režim opravných prostriedkov po zrušení súčasnej tretej hlavy piatej časti OSP bude riešiť osobitný zákon nadväzujúci na SSP, zmenou jednotlivých zákonov upravujúcich v súčasnej dobe opravný prostriedok proti rozhodnutiu správneho orgánu. Nie je vylúčené, že rozhodovanie orgánov samosprávy v samosprávnych veciach bude aj jednostupňové. Zrušenie prieskumu neprávoplatných rozhodnutí orgánov samosprávy súdom je v súlade s LZ OSP. Načrtnutá obava nemôže nastať.  	
SIS 	§ 7 písmeno e) 
V § 7 písmeno e) znie: 
„e) rozkazy funkcionárov ozbrojených síl, ozbrojených zborov a Slovenskej informačnej služby s výnimkou ich rozhodnutí o disciplinárnych trestoch príslušníkov ozbrojených síl, ozbrojených zborov a príslušníkov Slovenskej informačnej služby a rozhodnutí o vzniku, zániku, trvaní a zmene služobných pomerov a nárokov z nich vyplývajúcich,“. 
Odôvodnenie: 
Účelom Slovenskou informačnou službou navrhovaného znenia § 7 písm. e) je precizovanie textu navrhnutého predkladateľom, pretože pod uvedený právny režim, vrátane pozitívneho vymedzenia preskúmavacej právomoci súdov, nie je možné subsumovať rozkazy funkcionárov Slovenskej informačnej služby, t. j. nadriadených. Služobný pomer príslušníkov Slovenskej informačnej služby je upravený zákonom č. 73/1998 Z. z. o štátnej službe príslušníkov Policajného zboru, Slovenskej informačnej služby, Zboru väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky a Železničnej polície v znení neskorších predpisov. Cit. zákon, ako vyplýva z jeho samotného názvu, upravuje aj služobný pomer príslušníkov ozbrojených zborov. Slovenská informačná služba je však podľa § 1 ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 46/1993 Z. z. o Slovenskej informačnej službe v znení neskorších predpisov štátnym orgánom a nemá priznaný status ozbrojeného zboru. V prípade ponechania pôvodného znenia § 7 písm. e) by v praxi nastala situácia, že rozkaz funkcionára ozbrojeného zboru by bol vylúčený z preskúmavacej právomoci súdov, avšak rozkaz funkcionára Slovenskej informačnej služby vydaný na rovnakom skutkovom a právnom základe by mohol byť predmetom súdneho prieskumu. 
 	Z 	A 	 	
SIS 	§ 76 ods. 2 
V § 76 ods. 2 druhá veta sa spojka „a“ nahrádza čiarkou a za slovo „zboru“ sa vkladajú slová „a príslušníka Slovenskej informačnej služby“. 
Odôvodnenie: 
Ako už bolo uvedené, Slovenská informačná služba je štátnym orgánom a nemožno ju subsumovať pod pojem ozbrojený zbor. Z uvedeného dôvodu nemožno príslušníkov Slovenskej informačnej služby (ďalej len „príslušník“) subsumovať pod pojem príslušník ozbrojeného zboru, a to aj napriek tomu, že oba vyššie uvedené služobné pomery sú upravené v spoločnom zákone, a to v zákone č. 73/1998 Z. z. 
 	Z 	A 	 	
SIS 	§ 109 ods. 3 
V § 109 ods. 3 prvá veta znie: 
„Verejnosť možno pre celé pojednávanie alebo pre jeho časť vylúčiť, len ak by verejné prejednanie sporu ohrozilo ochranu skutočností chránených podľa osobitného zákona,x) obchodné tajomstvo, dôležitý záujem strany alebo svedka.“. 
Text k poznámke pod čiarou č. x znie: 
„x) Napríklad zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 46/1993 Z. z. o Slovenskej informačnej službe v znení neskorších zákonov, zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších zákonov, zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 198/1994 Z. z. o Vojenskom spravodajstve v znení neskorších predpisov, zákon č. 215/2004 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností a o zmene a doplnené niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.“. 
Odôvodnenie: 
Cieľom predmetnej zmeny ust. § 109 ods. 3 je precizácia textu spôsobom, ktorý v konaní pred súdom v dostatočnej miere zabezpečí ochranu tých skutočností, ktoré sú chránené podľa osobitných zákonov, pretože spoločenský záujem na ich ochrane prevažuje nad záujmom spoločnosti na verejnosti súdneho konania. 
 	Z 	A 	 	
SIS 	§ 115  
I. V § 115 ods. 1 v prvej vete sa bodka na konci nahrádza bodkočiarkou a pripája sa text „ak je účastníkom konania Slovenská informačná služba, záznam sa vyhotovuje a spracúva spôsobom, ktorý neumožní identifikáciu príslušníkov Slovenskej informačnej služby.“. 
II. V § 115 ods. 3 sa bodka na konci nahrádza bodkočiarkou a pripája sa text „to neplatí, ak bola verejnosť vylúčená podľa § 109 ods. 3 zákona alebo je účastníkom konania Slovenská informačná služba.“. 
Odôvodnenie: 
Slovenská informačná služba a jej príslušníci plnia úlohy na úseku ochrany ústavného zriadenia, vnútorného poriadku a bezpečnosti Slovenskej republiky. V nadväznosti na tento špecifický charakter činnosti Slovenskej informačnej služby je nevyhnutné, aby bol príslušníkom, ktorí plnia svoje služobné úlohy poskytnutý potrebný stupeň ochrany. Z uvedeného dôvodu príslušník svoju príslušnosť k Slovenskej informačnej službe preukazuje služobným preukazom s evidenčným číslom a nie je povinný oznámiť svoje meno, priezvisko, funkciu ani hodnosť. Potreba ochrany utajovania totožnosti príslušníkov je vyjadrená v bode 115 Zoznamu utajovaných skutočností Slovenskej informačnej služby, podľa ktorého sú osobné údaje príslušníkov v spojení s údajmi osvedčujúcimi ich príslušnosť k Slovenskej informačnej službe utajovanou skutočnosťou stupňa utajenia Vyhradené, a to aj po skončení služobného pomeru. Podľa legálnej definície ustanovenej v § 4 ods. 1 zákona č. 122/2013 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa osobnými údajmi rozumejú údaje týkajúce sa určenej alebo určiteľnej fyzickej osoby, pričom takou osobou je osoba, ktorú možno určiť priamo alebo nepriamo, najmä na základe všeobecne použiteľného identifikátora alebo na základe jednej či viacerých charakteristík alebo znakov, ktoré tvoria jej fyzickú, fyziologickú, psychickú, mentálnu, ekonomickú, kultúrnu alebo sociálnu identitu. 
V prípade vyhotovovania zvukových záznamov, obrazových záznamov alebo obrazovo-zvukových záznamov z priebehu pojednávania spôsobom umožňujúcim identifikáciu príslušníkov Slovenskej informačnej služby, by došlo k trvalému zaznamenaniu podobizne, hlasového prejavu alebo iných znakov, ktoré tvoria fyzickú, fyziologickú, psychickú, mentálnu, ekonomickú, kultúrnu alebo sociálnu identitu príslušníka v spojitosti s jeho príslušnosťou k Slovenskej informačnej služby, čím by mohlo dôjsť k ohrozeniu plnenia jeho služobných úloh, čo by v konečnom dôsledku mohlo výraznou mierou poškodiť alebo ohroziť záujmy Slovenskej republiky. 
 	Z 	A 	 	
SIS 	§ 116 ods. 1 
V § 116 ods. 1 na konci pripája veta: 
„Ak je účastníkom Slovenská informačná služba, súd nezisťuje totožnosť príslušníka Slovenskej informačnej služby; v zápisnici sa uvedie iba evidenčné číslo služobného preukazu príslušníka Slovenskej informačnej služby.y)“. 

Text k poznámke pod čiarou x znie: 
„y) § 8 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 46/1993 Z. z. o Slovenskej informačnej službe v znení neskorších predpisov.“. 
Odôvodnenie: 
Účelom pripomienky je precizácia navrhovaného znenia a jeho harmonizácia s inými všeobecne záväznými právnymi predpismi. Ako už bolo uvedené, podľa § 8 zákona NR SR č. 46/1993 Z. z. príslušník preukazuje svoju príslušnosť k informačnej službe služobným preukazom s evidenčným číslom a nie je povinný oznámiť svoje meno, priezvisko, funkciu ani hodnosť. Podľa z dikcie ust. § 8 ods. 1 a 2 zákona NR SR č. 46/1993 Z. z. príslušník preukazuje svoju príslušnosť k informačnej službe služobným preukazom s evidenčným číslom a utajuje svoju totožnosť, a preto nie je povinný oznámiť meno, priezvisko, funkciu ani hodnosť. 
Z uvedeného dôvodu navrhujeme predmetnú zmenu ustanovenia § 116 ods. 1 v uvedenom rozsahu zahrnúť do navrhovanej koncepcie týkajúcej sa obsahových náležitostí zápisnice osobitné spresnenie označenia zástupcov Slovenskej informačnej služby, ak je účastníkom konania Slovenská informačná služba. 
V tejto súvislosti v rámci ochrany príslušníkov zároveň poukazujeme na znenie ustanovenia § 13a cit. zákona, podľa ktorého Slovenská informačná služba je oprávnená zabezpečovať ochranu svojich príslušníkov, ktorí na území Slovenskej republiky alebo v zahraničí pri plnení úloh informačnej služby vykonávajú práva a povinnosti v súlade so zákonom. Z uvedeného vyplýva, že ochranu príslušníkov zabezpečuje Slovenská informačná služba vo všetkých oblastiach, a to aj v konaniach pred štátnymi orgánmi. 
Obdobný právny režim je ustanovený aj v § 18 ods. 9 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov, podľa ktorého ak osoba pri plnení služobných úloh alebo v súvislosti s nimi preukáže podľa osobitného predpisu svoju príslušnosť k Slovenskej informačnej službe, policajt preverí túto príslušnosť v evidencii Slovenskej informačnej služby. Ak sa preverením potvrdí príslušnosť osoby k Slovenskej informačnej službe, policajt ďalej totožnosť nepreveruje. 
Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujeme osobitný postup pri uvádzaní identifikačných údajov príslušníka zastupujúceho Slovenskú informačnú službu v konaní pred správnym súdom spočívajúci v neuvedení osobných údajov príslušníka v zápisnici. Súd by v záujme zabezpečenia ochrany príslušníka v zápisnici uviedol iba evidenčné číslo služobného preukazu v zmysle ustanovenia § 8 ods. 1 cit. zákona. 
 	Z 	A 	 	
SIS 	§ 137 ods. 1 
V § 137 ods. 1 na bodka na konci nahrádza bodkočiarku a vkladá sa text „ak je účastníkom Slovenská informačná služba, v písomnom vyhotovení rozsudku sa iba číslo evidenčné služobného preukazu príslušníka Slovenskej informačnej služby.x)“. 
Odôvodnenie: 
Viď odôvodnenie k piatemu bodu. 
 	Z 	N 	Nie je dôvod uvádzať v písomnom vyhotovení evidenčné číslo preukazu príslušníka SIS, pretože účastníkom konania tam nebude on ako fyzická osoba ale SIS. 
SIS sa dňa 3.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, SIS súhlasila s riešením. 
Rozpor odstránený. 
 	
SIS 	§ 179 ods. 3 
V § 179 ods. 3 prvá veta sa bodka na konci nahrádza čiarkou a pripája sa text „,ak bolo žalobcovi doručené.“. 
Odôvodnenie 
Podmienky oznamovania a doručovania rozhodnutí týkajúcich sa služobného pomeru podľa zákona č. 73/1998 Z. z. ustanovuje § 266 cit. zákona. Podľa cit. ustanovenia možno príslušníka oboznámiť s rozhodnutím jeho vyhlásením alebo doručením. A priori sa rozhodnutie oznamuje vyhlásením, a ak to nie je možné, doručí sa príslušníkovi, ak ďalej nie je ustanovené inak. Ako vyplýva z uvedeného, doručenie rozhodnutia je až sekundárnou možnosťou oboznámenia príslušníka s jeho obsahom. Ustanovením povinnosti žalobcu predložiť spolu so žalobou písomné vyhotovenie rozhodnutia by mohlo v niektorých prípadoch oslabiť právo žalobcu na poskytnutie súdnej ochrany, nakoľko by v prípade nepredloženia rozhodnutia, ktoré mu bolo vyhlásené z objektívnych dôvodov nesplnil jednu z procesných podmienok na začatie konania. 
 	O 	A 	ustanovenie bolo vypustené 	
SIS 	§ 197 ods. 1 
V § 197 ods. 1 navrhujeme za slová „príslušného útvaru sociálneho zabezpečenia“ vložiť poznámku pod čiarou z)“. 
Text k poznámke pod čiarou z znie: 
„z) Zákon č.328/2002 Z. z. o sociálnom zabezpečení policajtov a vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.“. 
Odôvodnenie: 
Ide o legislatívno-technickú úpravu za účelom precizovania textu, aby sa predišlo aplikačným problémom. 

 	O 	A 	 	
SOI 	§ 48 ods. 5 
Správny súd konanie zastaví alebo v ňom pokračuje? 	O 	A 	Ak si účastník pri povinnom zastúpení advokátom nezvolí advokáta alebo mu nebude ustanovený CPP, žaloba sa odmietne - § 98 ods.1 písm. f) 	
SOI 	V § 68 ods. 5 
Navrhujeme slová „deň pracovného pokoja alebo pracovného voľna“ nahradiť slovami „sobotu alebo deň pracovného pokoja“. 

Navrhovanú zmenu odôvodňujem nasledovným: 
V zmysle zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 241/1993 Z. z. o štátnych sviatkoch, dňoch pracovného pokoja a pamätných dňoch v znení neskorších predpisov sa za deň pracovného pokoja považujú nedele, sviatky a štátnej sviatky. Pracovné voľno môže mať zamestnanec aj v rámci riadneho pracovného dňa. 

 	O 	A 	 	
SOI 	V § 447 ods. 2 a § 455 
Upozorňujeme na nesúlad predmetných ustanovení, nakoľko v § 447 ods. 2 je uvedené, že pre konanie o kasačnej sťažnosti neplatia ustanovenia okrem iného aj o späť vzatí žaloby a v § 455 je uvedené, že ak dôjde k späť vzatiu kasačnej sťažnosti, kasačný súd uznesením zastaví konanie. 

 	O 	N 	späťvzatie žaloby a späťvzatie kasačnej sťažnosti sú dva odlišné právne inštitúty, kasačná sťažnosť je mimoriadny opravný prostriedok, ak bolo na KS konanie právoplatne skončené, žalobu už nemožno zobrať späť (rovnako ako v dovolacom konaní 	
SOI 	V § 88 ods. 1 
Navrhujeme slová „je vylúčený“ nahradiť slovami „má byť vylúčený“. 

Navrhovanú zmenu odôvodňujeme nasledovným: 
O vylúčení sudcu rozhoduje až predseda senátu. Ak sudca zistí skutočnosti, pre ktoré má byť vylúčený oznámi ich predsedovi súdu, ktorý následne o jeho vylúčení neodkladne rozhodne. Až na základe rozhodnutia predsedu súdu o vylúčení sudcu z prejednania a rozhodnutia veci je možné konštatovať, že sudca je vylúčený. 

 	O 	N 	to je v súlade aj so súčasnou právnou úpravou v OSP (§ 15) 	
SOI 	§ 5 ods. 1 
Okrem princípov, na ktorých spočíva Civilný sporový poriadok a ktoré sa na konanie pred správnym súdom použijú primerane, sa konanie pred správnym súdom riadi aj zásadami uvedenými v odsekoch 2 až 12. 

Asi by vhodné zaradiť k pojmu "Civilný sporový poriadok" poznámku pod čiarou s odkazom na číslo budúceho zákona.  	O 	N 	predkladateľ to nepovažuje za nutné 	
SOI 	§ 7 písm. f) 
v súčasnosti je v OSP toto ustanovenie uvedené tak, že súdy nepreskúmavajú rozhodnutia správnych orgánov predbežnej povahy a procesné rozhodnutia týkajúce sa vedenia konania. /bez dovetku/ takto budú zrejme žalovateľné aj predbežné opatrenia, rozhodnutia týkajúce sa vedenia konania, čo môže byť zbytočná komplikácia ... 	O 	ČA 	ustanovenie bolo upresnené 	
SOI 	§ 39 ods. 1 
nebolo by vhodné doplniť tam aj povereného zamestnanca?  	O 	N 	navrhované znenie je jasné, to, že môže konať poverený zamestnanec, vyplýva z vnútorných predpisov  	
SOI 	§ 101 Uspokojenie žalobcu 
"Žalovaný orgán verejnej správy môže podať správnemu súdu návrh na uspokojenie žalobcu vydaním nového rozhodnutia, opatrenia alebo vykonaním iného úkonu, ak sa tým nezasiahne do práv alebo povinností tretích osôb a správny súd vo veci ešte nerozhodol." 

Podľa akého ustanovenia Správneho poriadku budú postupovať správne orgány pri vydávaní „nového rozhodnutia“? Druhostupňový správny orgán by podľa Správneho poriadku nemal preskúmavať v mimoodvolacom konaní vlastné právoplatné rozhodnutia (Rozhodnutie, ktoré je právoplatné, môže z vlastného alebo iného podnetu preskúmať správny orgán najbližšie vyššieho stupňa nadriadený správnemu orgánu, ktorý toto rozhodnutie vydal, § 65 ods. 1 SP) . 	O 	ČA 	v ustanovení § 101 ide o osobitný inštitút, ktorý je osvedčený v praxi súdov ČR. Jedná sa o osobitnú formu zmierovacieho konania, resp. mediácie pre účely správneho súdnictva. Navrhované znenie zakladá kompetenciu orgánu verejnej správy, preto podľa tohto ustanovenia konajúci orgán nemôže konať ultra vires. 
Orgán verejnej správy bude konať podľa predpisov, ktoré spravujú jeho konanie. 
Možno dovysvetliť v dôvodovaj správe 
 	
SOI 	§ 108 
V označenej vete nie je uvedený podmet, t.j. kto uvedené subjekty upovedomí. 	O 	A 	 	
SOI 	K celému návrhu 
V návrhu zákona je množstvo preklepov, chýbajúcich a nedopísaných slov, prípadne čiarok vrátane nesprávneho skloňovania.  	O 	A 	 	
ÚOOÚ 	navrhovanému materiálu ako celku 
K navrhovanému materiálu ako celku: Navrhujeme, aby boli v navrhovanom materiáli precizované ustanovenia, ktoré upravujú náležitosti podaní a iných právnych úkonov z pohľadu osobných údajov. 

Odôvodnenie: Právnym základom spracúvania osobných údajov v rámci správneho súdnictva je osobitný zákon v zmysle § 10 ods. 2 zákona č. 122/2013 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 84/2014 Z. z. (ďalej aj „zákon č. 122/2013 Z. z.“). Osobitný zákon v zmysle vyššie uvedeného ustanovenia musí ustanovovať účel spracúvania osobných údajov, okruh dotknutých osôb a zoznam osobných údajov. V špecifických prípadoch podľa § 10 ods. 4 tohto zákona je možné zoznam osobných údajov nahradiť rozsahom. Filozofia zákona č. 122/2013 Z. z. však smeruje k tomu, aby v prípadoch, kedy je to možné, boli v osobitných zákonoch exaktne vymedzené zoznamy osobných údajov (a zároveň dodržaná zásada ich proporcionality v relácii k sledovanému účelu), aj z dôvodu zachovania právnej istoty. 

Z týchto dôvodov navrhujeme, aby boli precizované ustanovenia, v ktorých je v zmysle zákona č. 122/2013 Z. z. nedostatočne uvedené, aké osobné údaje majú byť spracúvané na základe niektorých ustanovení navrhovaného materiálu. Ako príklad možno uviesť § 56 (z podania musí byť zjavné, kto ho robí – ak je to fyzická osoba, bolo by vhodné uviesť aké osobné údaje sú potrebné na jej jednoznačnú identifikáciu) alebo § 137 (rozsudok má obsahovať presné označenie účastníkov a ich zástupcov – nikde v navrhovanom materiáli nie je definované, aký zoznam osobných údajov je možné považovať za presné označenie). Súčasné znenie môže spôsobovať príliš reštriktívny alebo príliš extenzívny výklad týchto ustanovení, pričom oba sú nežiaduce. 
 	O 	ČA 	predkladateľ zohľadnil v texte 	
ÚOOÚ 	navrhovanému materiálu ako celku 
K navrhovanému materiálu ako celku: Navrhujeme, aby podzákonné právne normy vychádzajúce z navrhovaného materiálu nešli svojím rozsahom (najmä pokiaľ ide o spracúvané osobné údaje fyzických osôb) nad rámec navrhovaného materiálu. 

Odôvodnenie: Odôvodnenie: Podľa § 10 ods. 2 zákona č. 122/2013 Z. z. „Prevádzkovateľ ďalej spracúva osobné údaje bez súhlasu dotknutej osoby, ak účel spracúvania osobných údajov, okruh dotknutých osôb a zoznam osobných údajov ustanovuje osobitný zákon. Prevádzkovateľ spracúva osobné údaje len v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanovuje osobitný zákon. Spracúvané osobné údaje možno z informačného systému poskytnúť, sprístupniť alebo zverejniť len vtedy, ak osobitný zákon ustanovuje účel poskytovania, sprístupňovania alebo zverejňovania, zoznam osobných údajov, ktoré možno poskytnúť, sprístupniť alebo zverejniť, ako aj tretie strany, ktorým sa osobné údaje poskytujú, prípadne okruh príjemcov, ktorým sa osobné údaje sprístupňujú, ak tento zákon neustanovuje inak.“. Spracúvanie osobných údajov musí byť upravené právnou normou so silou zákona, nie podzákonnou právnou normou. 
 	O 	ČA 	predkladateľ zohľadnil v texte 	
Poslanec NR SR Miroslav Beblavý 	K § 48 ods. 2  
V § 48 ods. 2 navrhujeme za písm. c) vloženie nového písm. d), ktoré znie: „d) v konaní o správnej žalobe vo veciach slobodného prístupu k informáciám,“. Doterajšie písm. d) až g) sa označujú ako písm. e) až h). Súčasne sa primerane zmení označenie nadväzujúcich ustanovení. Odôvodnenie: Navrhuje sa, aby bolo konanie o správnej žalobe vo veciach slobodného prístupu k informáciám uvoľnené spod režimu obligatórneho zastúpenia advokátom, a to z dôvodu, že náročnosť tohto typu konania nedosahuje takej intenzity, že by si žalobca nevedel vytvoriť žalobu sám. Typickým príkladom je situácia, kedy povinná osoba v prvom a druhom stupni nevydá žiadne rozhodnutie, čím dôjde k vydaniu tzv. fiktívnych rozhodnutí o nesprístupnení informácie, ktoré sú nezákonné. Vo vzťahu k nim následne nie je náročné vypracovať jednoduchú žalobu, ktorou sa takéto rozhodnutia zrušia. Zároveň je potrebné spomenúť pozitívne dopady takéhoto návrhu na rozpočet verejnej správy. Nakoľko povinné osoby sú vo väčšine prípadov na rozpočet verejnej správy napojené, pri povinnom zastúpení advokátom musia v prípade, že súd žalobnému návrhu vyhovie, uhrádzať trovy právneho zastúpenia. Tieto finančné prostriedky následne chýbajú v rozpočtoch danej povinnej osoby, čo môže spôsobovať problémy najmä v menších obciach a mestách. Uvedený problém by sa zaradením konania o správnej žalobe vo veciach slobodného prístupu k informáciám vo veľkej miere vyriešil, pretože bežná fyzická osoba – žiadateľ by o náhradu trov právneho zastúpenia žiadať nemohla. Túto skutočnosť by bolo následne možné zohľadniť aj v doložke vplyvov k návrhu zákona. 
 	Z 	A 	 	
UNHCR RRCE 	§ 49(2) 
UNHCR welcomes the amendment which again allows NGOs to represent individuals in the appellate proceedings concerning matters of asylum, detention and stay of foreigners. UNHCR does not doubt that especially NGOs that specialise in these issues are able to provide qualified legal representation. However, UNHCR would like to stress that free legal representation provided by NGOs should only be supplementary to the free legal aid provided by the State and should not replace it in a greater extent. 

At the same time, UNHCR recommends including a specific reference to the State Centre for Legal Aid in this context and its role in providing free legal representation pursuant to the Act 327/2005 Coll. on legal aid to persons in material need. Such a formulation would be in line with the existing free legal aid system in Slovakia and would better reflect Article 20 of Directive 2013/32/EU of European Parliament and of the Council on common procedures for granting and withdrawing international protection (recast) (“Asylum Procedures Directive 2013/32/EU” according to which „Member States shall ensure that free legal assistance and representation is granted on request in the appeals procedure.” 

In this context, UNHCR would like to underscore that qualified and high-quality providers of legal assistance or legal representatives— be they NGOs or specialized legal services of the State—are essential and ensured given the complexity of matters concerning asylum procedures, detention and stay of foreigners. Moreover, providers of legal aid should always act in the interest of the applicant.  	O 	ČA 	v rámci rozporových konaní bolo upravené 
 	
UNHCR RRCE 	§ 205 
UNHCR notes that the current section does not include any reference to responding to special procedural needs of asylum seekers, in line with Article 24 of Asylum Procedures Directive 2013/32/EU. UNHCR therefore invites the Government to transpose this provision and refer to the special procedural guarantees for individuals who are in need of them. This provision requires Member State to assess whether applicants are in need of special procedural guarantees (Article 24(1)) and provide, to those identified ones, adequate support in order to allow them to benefit from the rights and comply with the obligations of the Directive throughout the duration of the asylum procedure (Article 24(3)). 

The need to identify and address special procedural needs remains throughout the duration of the asylum proceedings and the States are required to address them also when such needs become apparent at a later stage of the procedure, without necessarily restarting the procedure (Article 24(4)). 	O 	ČA 	v rámci rozporových konaní bolo upravené 
 	
UNHCR RRCE 	§ 205 (2) 
UNHCR welcomes the amendment which again allows NGOs to represent individuals in the appellate proceedings concerning matters of asylum, detention and stay of foreigners. UNHCR does not doubt that especially NGOs that specialise in these issues are able to provide qualified legal representation. However, UNHCR would like to stress that free legal representation provided by NGOs should only be supplementary to the free legal aid provided by the State and should not replace it in a greater extent. 

At the same time, UNHCR recommends including a reference to the State Centre for Legal Aid in this context and its role in providing free legal representation pursuant to the Act 327/2005 Coll. on legal aid to persons in material need. Such a formulation would be in line with the existing free legal aid system in Slovakia and would better reflect Article 20 of Directive 2013/32/EU of European Parliament and of the Council on common procedures for granting and withdrawing international protection (recast) (“Asylum Procedures Directive 2013/32/EU” according to which „Member States shall ensure that free legal assistance and representation is granted on request in the appeals procedure.” 

In this context, UNHCR would like to underscore that qualified and high-quality providers of legal assistance or legal representatives—be they NGOs or specialized services of the State—are essential given the complexity of matters concerning asylum procedures, detention and stay of foreigners. Moreover, providers of legal aid should always act in the interest of the applicant. 

The need for acting in the interest of the applicant is equally pressing in cases where security issues may arise, and can be addressed through appropriate screening and authorization of legal advisers and representatives, or training and obligations for specialized services of the State. In this context, UNHCR would support explicit reference to qualifications, competence and the requirement to act in the interest of the applicant in this provision. 

Therefore, UNHCR recommends to modify this provision to require that providers of legal aid are qualified, competent and that they act in the best interest of the applicant.  	O 	ČA 	v rámci rozporových konaní bolo upravené 
 	
UNHCR RRCE 	§ 212 
UNHCR is concerned about the fact that the proposed provision excludes suspensive effect in the appellate proceedings in specified types of decision, and that the courts are excluded from the possibility to review the suspensive effect either ex officio or upon the applicant´s request. 

UNHCR highlights the principle of non-refoulement under Article 33 of the 1951 Geneva Convention and the absolute prohibition of torture, inhuman and degrading treatment enshrined, inter alia, in Article 3 of the European Convention of Human Rights. According to the consistent jurisprudence of the European Court of Human Rights, if a person is at risk of ill-treatment upon return, there are no circumstances which would justify his or her return (i.e. his or her conduct, the nature of the offence allegedly committed by the applicant are irrelevant for the purposes of Article 3; see, e.g. Saadi v. Italy [GC], 37201/06, 28 February 2008, § 127) In this respect, UNCHR stresses that until the application for asylum and risks to which the applicant faces upon return have been decided by a final decision, the individuals shall not be returned to a country where there is a risk of ill-treatment. 

In addition, UNHCR also notes the provisions of Asylum Procedures Directive 2013/32/EU, which allows for exceptions from the right to remain in the territory only in a limited circumstances and, even in these situations, the courts have the power to examine whether to grant suspensive effect to the appeals or not (see especially Article 45 (5), (6), (7), (8)). UNHCR would therefore urge the Government to transpose the Directive accordingly and that these provisions are respectively reflected in the new Code of Administrative Judicial Procedure. 

Furthermore, UNHCR is concerned that the appeal, constructed in this way, might not be considered an effective remedy in cases of certain applicants, especially those with specific procedural needs (as defined in Article 24 of Asylum Procedures Directive 2013/32/EU). According to the relevant provisions of the Directive, especially Article 24 (3)(4): 

“3. Member States shall ensure that where applicants have been identified as applicants in need of special procedural guarantees, they are provided with adequate support in order to allow them to benefit from the rights and comply with the obligations of this Directive throughout the duration of the asylum procedure. (…) 

4. Member States shall ensure that the need for special procedural guarantees is also addressed, in accordance with this Directive, where such a need becomes apparent at a later stage of the procedure, without necessarily restarting the procedure.” 

In summary: 
UNHCR therefore proposes that the courts would always be entitled to review the suspensive effect of an appeal and that the individuals concerned should be allowed to remain on the territory until such a decision is adopted, in line with the international requirements. 

In this context, specific reference is made to Article 46 (5) of the Asylum Procedures Directive 2013/32/EU which maintains the general requirement for requests for an effective remedy generally to have suspensive effect. Whilst noting the Directive 2013/32/EU introduces exceptions to suspensive effect in the appeal, UNHCR stresses that the exceptions under the Directive 2013/32/EU are acceptable provided the other safeguards introduced in Article 46 (3) are met. These would require full examination of both facts and law, including ex nunc examination of international protection needs; reasonable time limits to appeal, including in accelerated procedures; and the possibility for a court or tribunal to rule on whether the applicant may remain on the territory of the Member State pending the outcome of the appeal; as well as the possibility for the applicant to remain in the territory pending the outcome of the decision granting suspensive effect. 

Therefore this proposed provision needs to ensure that these safeguards are respected and assured. 	O 	ČA 	v rámci rozporových konaní bolo upravené 	
UNHCR RRCE 	§ 222 (2) 
UNHCR is concerned about the time period of the judicial review of detention as outlined in this paragraph. Furthermore, it notes that the provision does not distinguish between persons who are in administrative detention with a view of their expulsion and persons who are in detention while being asylum seekers. UNHCR, first of all, would like to refer to its 2012 guidelines relevant specifically to the detention of asylum-seekers (Detention Guidelines. Guidelines on the applicable criteria and standards relating to the detention of asylum-seekers and alternatives to detention, available at http://www.unhcr.org/505b10ee9.html). According to UNHCR, detention of asylum-seekers should be a measure of last resort, with liberty being the default position. 

UNHCR position is that regular periodic reviews of the necessity for the continuation of detention before a court or an independent body must be in place, which the asylum-seeker and his/her representative would have the right to attend. Good practice indicates that following an initial judicial confirmation of the right to detain, review would take place every seven days until the one month mark and thereafter every month until the maximum period set by law is reached (see Guideline 7: Decisions to detain or to extend detention must be subject to minimum procedural safeguards; para 47(iv)). 

However, irrespective of this type of review, UNHCR is of the view that the right to challenge the lawfulness of detention before a court of law at any time needs to be respected. The burden of proof to establish the lawfulness of the detention rests on the authorities in question. As highlighted in Guideline 4, the authorities need to establish that there is a legal basis for the detention in question, that the detention is justified according to the principles of necessity, reasonableness and proportionality, and that other, less intrusive means of achieving the same objectives have been considered in the individual case. (Guideline 7: Decisions to detain or to extend detention must be subject to minimum procedural safeguards; para 47(v)). 

UNHCR therefore recommends the Government to amend the relevant provision in the manner outlined above. 
 	O 	ČA 	v rámci rozporových konaní bolo upravené 
 	
UNHCR RRCE 	§ 224 (2) 
UNHCR considers that because of the experience of seeking asylum, and the often traumatic events precipitating flight, asylum-seekers may present with psychological illness, trauma, depression, anxiety, aggression, and other physical, psychological and emotional consequences. Such factors need to be weighed in the assessment of the necessity to detain. Victims of torture and other serious physical, psychological or sexual violence also need special attention and should generally not be detained. (see UNHCR Detention Guidelines, available at http://www.unhcr.org/505b10ee9.html, Guideline 9.1(49)). 

Having considered detention of asylum seekers as a last resort, UNHCR considers that special circumstances of certain individuals (in case of, for example, vulnerable persons outlined above), the courts should be required to determine whether to apply suspensive effect to the appeal or not. In this connection, UNHCR would like to make reference to Article 14 (d) of the Return Directive (2008/115/EC) which stipulates Member States to take into account of the special needs of vulnerable persons. 
 	O 	ČA 	v rámci rozporových konaní bolo upravené 
 	
UNHCR RRCE 	§ 227 
UNHCR welcomes § 227 to the extent it provides for a possibility to not only quash a decision and remit the case for further consideration but also a possibility to order release without delay or a possibility to order less severe measures (i.e. alternatives to detention). 

In the context of detention of asylum seekers, UNHCR would like to reiterate that detention of asylum-seekers should be a measure of last resort, with liberty being the default position. The necessity, reasonableness and proportionality of detention are to be judged in each individual case, initially as well as over time (see UNHCR Detention Guidelines, available at http://www.unhcr.org/505b10ee9.html, Guideline 6). The need to detain the individual is to be assessed in light of the purpose of the detention (see Guideline 4.1), as well as the overall reasonableness of that detention in all the circumstances, the latter requiring an assessment of any special needs or considerations in the individual’s case (see Guideline 9). 

The necessity and proportionality tests further require an assessment of whether there were less restrictive or coercive measures (that is, alternatives to detention) that could have been applied to the individual concerned and which would be effective in the individual case (see Guidelines 4.3 and Annex A) Furthermore, UNHCR also highlights that failure to consider less coercive or intrusive means could also render detention arbitrary (Guideline 4.3) 
 	O 	ČA 	v rámci rozporových konaní bolo upravené 
 	
Liga za ľudské práva 	K §53 ods. 3 
Navrhujeme doplniť novú tretiu vetu v znení: „Trovy prekladu účastníka, ktorý je oslobodený od súdnych poplatkov, vo veciach podľa § 6 ods.2 písm. d) znáša štát.“ 
Okrem tlmočenia môže byť pre účastníka konania, cudzinca, kľúčové predloženie dôkazov, ktoré sú v cudzom jazyku, a to najmä v azylovom konaní a v konaní o zaistení. Ak účastník konania nemá finančné možnosti, aby dal preložiť tieto dokumenty do slovenského jazyka, môže tým byť obmedzený jeho prístup k spravodlivosti a k účinnej správnej žalobe. 
 	Z 	ČA 	Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konini, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §118 písm c) 
V znení ustanovenia navrhujeme doplniť písmeno „d“. 
Pokiaľ má byť možné pre súd uplatniť plnú jurisdikciu, musí byť pre zmenu rozhodnutia orgánu verejnej správy schopný aspoň sčasti vykonať dokazovanie. Navyše podľa §133 ods.2 pri týchto veciach je pre správny súd rozhodujúci stav v čase vydanie alebo vyhlásenia jeho rozhodnutia. Skutkový stav sa mohol od času vydania napadnutého rozhodnutia zmeniť do takje miery, že je potrebné vykonať dokazovanie aj zo strany správneho súdu. 
 	Z 	N 	Vymenované prípady obsahujú všetky typy plnej jurisdikcie, ako i peňažnú a sankčnú moderáciu. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konini, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K § 132 ods.2 
Navrhujeme doplniť písm. f), ktoré znie: „ide o veci podľa § 6 ods. 2 písm. d)“ 
S odvolaním sa na navrhovaný §205 ods.3, správny súd rovnako nie je viazaný žalobnými bodmi. Navyše pri týchto veciach ide o konania, pri ktorých nemusí byť žalobca povinne zastúpený podľa navrhovaného §48 ods.2 písm. d). Navyše podľa §133 ods.2 pri týchto veciach je pre správny súd rozhodujúci stav v čase vydanie alebo vyhlásenia jeho rozhodnutia. Skutkový stav sa mohol od času podania správnej žaloby žalobných bodov (napr. podstatná zmena skutkového stavu, ktorý mal byť právne posúdený podľa iného zákonného ustanovenia) zmeniť do takej miery, že je potrebné vykonať dokazovanie aj zo strany správneho súdu. 
 	Z 	A 	 	
Liga za ľudské práva 	K §162 
Navrhujeme ustanovenie doplniť, za slovami „účastník“ navrhujeme doplniť slová „, ktorý nie je oslobodený od súdnych poplatkov“. 
V prípade oslobodenia od súdnych poplatkov je zrejmé, že to odôvodňujú pomery účastníka, a zrejme nebude schopný ani zložiť preddavok na vykonanie dôkazu, ktorý môže byť pre úspech jeho žaloby kľúčový. 
 	Z 	ČA 	Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §206 ods. 2 
Zákon o azyle č.480/2002 Z.z. stanovuje, že v prípade niektorých rozhodnutí, resp. opatrení podľa tohto zákona napr. zastavenia konania podľa §19 je opravným prostriedkom rozklad v rámci dvojstupňového správneho konania. 	O 	N 	Uvedenú skutočnosť nie je potrebné zdôrazňovať priamo v zákonnom ustanovení. 	
Liga za ľudské práva 	K §212 ods.2 písm. b) bod.3) 
Navrhujeme vypustiť toto ustanovenie. 
V porovnaní s ostatnými ustanoveniami podľa §212 ods.2 sa tento prípad, pre ktorý sa vylučuje odkladný účinok správnej žaloby javí ako nelogický. V ostatných prípadoch ide o dôvody neudelenia alebo zrušenia medzinárodnej ochrany, ktoré jasne súvisia s bezpečnostnými dôvodmi. Zaradenie dôvodu podľa ustanovenia, ktoré navrhujeme vypustiť, medzi tie dôvody, pri ktorých je vylúčený odkladný účinok považujeme za neopodstatnené a nesystémové. 
 	Z 	ČA 	Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR ustanovenie precizovalo. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §212 ods.2 písm.c). 
Dovetok v §21 ods.1 zákona o azyle, ktorý upravuje odkladný účinok opravného prostriedku je: „ak bola doplnková ochrana poskytnutá na účel zlúčenia rodiny.“ 	Z 	ČA 	Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR ustanovenie precizovalo. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §212 ods.3 
V tretej vete navrhujeme číslicu „30“ nahradiť číslicou „15“ a za treťou vetou navrhujeme doplniť vetu štvrtú, ktorá by znela: „Do rozhodnutia súdu o návrhu na priznanie odkladného účinku nemožno cudzinca vyhostiť alebo inak vrátiť do cudzieho štátu.“ 
Aby mohol byť návrh žalobcu na priznanie odkladného účinku účinný, mal byť mať žalobca možnosť dosiahnuť úspech ešte pred vykonateľnosťou rozhodnutia. Zároveň, kým súd rozhodne, mal by byť odložený výkon vrátenia alebo prevozu do iného štátu, pretože v opačnom prípade by sa tým zmaril účel, pre ktorý účastník priznanie odkladného účinku navrhuje. 
 	Z 	ČA 	Znenie § 212 bolo preformulované.Lehota by sa skrátila z 30 na 15 dní, ale doplnenie odkladného účinku žaloby by bolo nad rámec súčasnej právnej úpravy danej § 21 ods. 2 zákona č. 480/2002 Z.z. o azyle. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR ustanovenie precizovalo. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §214 ods.2 
Na konci vety navrhujeme doplniť: 
„alebo od márneho uplynutia lehoty na podanie vyjadrenia podľa §213.“ 
Lehota musí byť určiteľná aj v prípade, že žalovaný nevyhovie výzve na predloženie vyjadrenia k žalobe. 
 	Z 	N 	Je povinnosťou žalovaného sa vyjadriť. Pre rozhodnutím by súd mal poznať názor žalovaného a to i vzhľadom k otázkam bezpečnosti štátu. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §215 
Navrhujeme toto ustanovenie vypustiť. 
Konanie o odovzdaní do iného štátu je spravidla sprevádzané rozhodnutím o zaistení a umiestnení cudzinca do útvaru zaistenia. Máme za to, že týmto ustanovením by došlo k zmareniu možnosti prístupu k spravodlivosti, pretože by sa žalobca nemohol domôcť nezákonnosti takéhoto rozhodnutia, na ktoré priamo nadväzuje zaistenie na tento účel. Takto by sa nevedel domôcť ani nezákonnosti zaistenia na tento účel. 
 	Z 	N 	Ide o prevzatie súčasného znenia § 46c ods. 2 zákona č. 480/2002 Z.z. o azyle. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §217 druhá veta 
Slová „číslo pasu alebo iného dokladu totožnosti“ vypustiť. 
V azylovom konaní nie je neobvyklé, že účastníci konania nemajú ani pas, ani iný doklad totožnosti. 
 	O 	N 	je zrejmé, že, ak ak žalobcovi bude chýbať doklad totožnosti, nebude možné uviesť jeho číslo, správny súd sa s tým vyporiada v odôvodnení rozhodnutia. 	
Liga za ľudské práva 	K §218 ods. 1, §221, §222 ods.1, §223 ods.1 písm.c), §223 ods.2, § 227 ods.1 
Navrhujeme aby, sa vo vete doplnili slová: „alebo rozhodnutia o predĺžení zaistenia.“ 
§88 ods 4 zákona o pobyte cudzincov č.404/2011 Z.z. Rozlišuje medzi rozhodnutím o predĺžení zaistenia (v rámci maximálnej 6 mesačnej lehoty) a o predĺžení lehoty zaistenia nad rámec 6 mesiacov. Obe kategórie podliehajú súdnemu prieskumu. 
 	Z 	A 	 	
Liga za ľudské práva 	K §218 ods.1 
Navrhujeme na konci vety doplniť slová: „a bezodkladného prepustenia zo zaistenia.“ 
Úspech žalobcu znamená prepustenie zo zaistenia. Iba tak možno zaručiť účinný opravný prostriedok v súlade s čl.5 ods.4 Európskeho dohovoru na ochranu základných ľudských práv a slobôd. 
 	Z 	N 	Je to nadbytočné vo vzťahu k zneniu § 227. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §218 ods.2, odkaz 39.: 
Navrhujeme, aby odkaz v bode 39 znel: „§88 a nasledujúce zákona č. 404/2011 Z.z.“ alebo by sa pred odkaz v navrhovanej podobe pridalo slovo „napríklad“. 
Návrh v súčasnosti odkazuje len na §90 ods.2 písm. b) body 1. a 2. zákona o pobyte cudzincov. Niet dôvodu, prečo by len tieto dôvody mali odôvodňovať prepustenie zo zaistenia. Rovnako môže ísť napr. o bod 3. tohto ustanovenia (uplynutie lehoty zaistenia) alebo o skutočnosť, že osoba sa stala zraniteľnou, a jej zaistenie už nie je nevyhnutné (§ 88 ods.9 zákona o pobyte cudzincov) alebo že by sa účel dal dosiahnuť miernejšími opatreniami (§ 88a ods.1 predvetie zákona o pobyte cudzincov) a pod. 
 	Z 	A 	 	
Liga za ľudské práva 	K §218 ods.2: 
Navrhujeme, aby sa za §218 ods.2 doplnil ods.3, ktorý by znel: „Žalobca sa správnou žalobou podľa ods.1 alebo 2 môže domáhať aj uloženia miernejších donucovacích opatrení, ktorými sa v plnom rozsahu nahrádza rozhodnutie o zaistení, o predĺžení zaistenia alebo o predĺžení lehoty zaistenia.“ 
Navrhujeme, aby sa aj žalobca mohol domáhať uloženia miernejších opatrení nahrádzajúcich zaistenie. Zaiste, pri tejto plnej jurisdikcii správneho súdu, je možné, aby súd rozhodol aj bez návrhu, ale súčinnosť žalobcu pri ukladaní miernejších opatrení a pri určení konkrétnych podmienok výkonu týchto opatrení sa nám javí ako nevyhnutná. Máme za to, že správnym súdom môže návrh zo strany žalobcu v tomto smere pomôcť pri hospodárnejšom riešení tejto otázky. 
 	Z 	N 	Znenie § 218 je vymedzené vo vzťahu k predmetu prieskumu a nie vo vzťahu čoho sa žalobca domáha. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §220 
Navrhujeme iné znenie §220: „Žalobcom je fyzická osoba, ktorá tvrdí, že bola rozhodnutím o zaistení, predĺžení zaistenia alebo o predĺžení lehoty zaistenia ukrátená na svojich právach a právom chránených záujmoch.“ 
Nezákonnosti rozhodnutia v konaní o zaistení by sa mala mať možnosť domáhať aj osoba, ktorá sa už fyzicky nenachádza v obmedzení osobnej slobody, ale akékoľvek krátke obdobie tam bola, má mať prístup k spravodlivosti a možnosti označiť takéto rozhodnutie za nezákonné. 

 	Z 	ČA 	Ustanovenie bolo preformulované. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde sa MS SR zaviazalo, že zváži pripomienku. Ustanovenie bolo precizované. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §223 ods.2 
Navrhujeme vypustiť toto ustanovenie. 
Správna žaloba v konaní vo veciach zaistenia sa podáva na správnom orgáne, ktorý napadnuté rozhodnutie vydal (§222 ods.3 návrhu). Tento má povinnosť žalobu spolu s administratívnym spisom predložiť správnemu súdu do piatich pracovných dní (§224 ods.1 návrhu). Napadnuté rozhodnutie je nevyhnutne súčasťou spisu, ktorý súd dostane spolu so žalobou. Nie je nevyhnutné žalobcu zaťažovať povinnosťou spolu so správnou žalobou dodať správnemu orgánu kópiu napadnutého rozhodnutia, pretože správny orgán rozhodnutie sám vydal. Navyše, cudzinec v zaistení, má len ťažko prístup k technike, ktorá by mu umožnila vyrobiť si kópiu rozhodnutia. Keďže nemusí byť v tomto konaní zastúpený, máme za to, že by mu mal byť prístup k účinnému opravnému prostriedku čo najviac uľahčený. 
 	Z 	N 	Rozhodnutie pripája k žalobe žalovaný a nie žalobca, ako sa domnieva Liga. Je vhodné požadovať predloženie daných rozhodnutí, pretože pri domáhaní sa prepustenia zo zadržania tieto rozhodnutia nemusia byť súčasťou administratívneho spisu. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 

Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §225 
Navrhujeme doplniť druhú vetu: „Ak žalovaný povinnosť podľa §224 ods. 1 nesplní, správny súd napadnuté rozhodnutie zruší a nariadi bezodkladné prepustenie žalobcu zo zaistenia.“ 
Opatrenie by malo zabezpečiť bezodkladnú súčinnosť žalovaného správneho orgánu. 

 	Z 	N 	Je povinnosťou žalovaného sa vyjadriť. Pre rozhodnutím by súd mal poznať názor žalovaného a to i vzhľadom k otázkam bezpečnosti štátu. 

Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde od zásadnej pripomienky ustúpilo.  	
Liga za ľudské práva 	K §227 ods.1 písm.a) 
Navrhujeme toto ustanovenie z návrhu vypustiť. Žalobca asi len ťažko ocení úzkostlivú starostlivosť správneho súdu o odstránenie procesných vád. Správny orgán, ktorý rozhoduje o zaistení, predĺžení zaistenia a predĺžení lehoty zaistenia by sa nemal dopúšťať odstrániteľných vád, ktoré majú vplyv na zákonnosť rozhodnutia. Ak sa ich dopustil, žalobcovi by sa mal priznať úspech, ktorým v skutočnosti je jedine bezodkladné prepustenie zo zaistenia. Iba tak možno zaručiť účinný opravný prostriedok v súlade s čl.5 ods.4 Európskeho dohovoru na ochranu základných ľudských práv a slobôd. 	Z 	ČA 	V ustanovení bola upravená hierarchia v postupe súdu tak, aby sa primárne priorizovalo rozhodnutie súdu o zrušení napadnutého rozhodnutia a bezodkladného prepustenia žalobcu zo zaistenia. Doplnené v dôvodovej správe : Pri správnej žalobe podľa § 221 ods. 1 môže správny súd podľa povahy veci rozhodnúť štyrmi spôsobmi. Prvým je zrušenie napadnutého rozhodnutia a nariadenie bezodkladného prepustenia žalobcu zo zaistenia. 

Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde s riešením súhlasila. Rozpor odstránený. 	
Liga za ľudské práva 	K §227 ods.3 
Slová „číslo pasu alebo iného dokladu totožnosti“ vypustiť. 
V konaní o zaistení nie je neobvyklé, že účastníci konania nemajú ani pas, ani iný doklad totožnosti. §88 ods. 5 zákona o pobyte cudzincov sa uvádza: „Ak totožnosť zaisteného štátneho príslušníka tretej krajiny nemožno bezodkladne zistiť, policajný útvar k rozhodnutiu o jeho zaistení pripojí také dôkazy, aby táto osoba nemohla byť zamenená s inou osobou.“ V prípade výroku rozsudku by preto malo postačovať, že je označené rozhodnutie, ktorého sa rozsudok týka alebo možno upraviť analogicky citovanému ustanoveniu zákona o pobyte cudzincov. 
 	O 	N 	detto ako u § 217 veta druhá - je zrejmé, že, ak ak žalobcovi bude chýbať doklad totožnosti, nebude možné uviesť jeho číslo, správny súd sa s tým vysporiada v odôvodnení rozhodnutia. 	
Liga za ľudské práva 	K §227 ods.3 
Navrhujeme za odsek 3 doplniť nový odsek 4, ktorý znie: „Ak správny súd nariadi bezodkladné prepustenie žalobcu zo zaistenia, žalovaný je povinný žalobcu prepustiť v deň vyhlásenia rozsudku.“ 
V praxi dochádza k prieťahom a policajné orgány čakajú na doručenie rozsudku a až potom konajú. Takúto úpravu navrhujeme v záujme zabezpečenia účinného opravného prostriedku v zmysle čl.5 ods.4 EDĽP. 	Z 	A 	 	
Liga za ľudské práva 	K §228 
Navrhujeme, aby sa slová „týkajúceho sa pobytu cudzincov“ vypustili z predmetného ustanovenia v tomto bode návrhu. 
Nie všetky rozhodnutia a opatrenia vydané podľa zákona č. 404/2011 Z.z. o pobyte cudzincov sa týkajú pobytu cudzincov. Slovné spojenia „vo veci pobytov“ a „týkajúce sa pobytu cudzincov“ naznačujú možný záber, že takáto správna žaloba by mohla byť podaná len proti rozhodnutiam a opatreniam vydaným podľa 3.časti zákona o pobyte cudzincov. Veľmi dôležitými rozhodnutiami sú tiež rozhodnutia a opatrenia vydávané podľa 2. a 4.časti zákona o pobyte cudzincov, t.j. rozhodnutia a opatrenia súvisiace s odopretím vstupu, administratívnym vyhostením a uložením zákazu vstupu a pod. 
 	Z 	N 	Zo znenia § 228 je zrejmé, že sa týka nielen pobytu cudzincov podľa 3. časti zákona č. 404/2011 Z.z. o pobyte cudzincov. Tento zákon sa nakoniec tiež volá len zákon o pobyte cudzincov a v jeho názve nie je uvedené, že sa týka aj administratívneho vyhosťovania atď. Táto požiadavka je v kontrapozícií s pripomienkou MV SR, ktoré navrhuje, aby sa dané konanie týkalo len tej problematiky pobytu cudzincov, ktorá je vymedzená v 3. časti zákona č. 404/2011 Z.z. V SSP obsiahnutý rozsah prieskumu navrhujeme ponechať a spresniť v novom druhom odseku § 228 alebo v dôvodovej správe. 

Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporom konaní, kde MSSR precizovalo ustanovenie, Liga za ĽP súhlasila, rozpor odstránený.  	
Liga za ľudské práva 	K 232 
Navrhujeme vypustiť toto ustanovenie. 
Ide o osobitnú právnu úpravu na účely konania vo veciach pobytu cudzincov. Všeobecná lehota na podanie správnej žaloby je dva mesiace odo dňa oznámenia rozhodnutia. Takto je lehota pre veci týkajúce sa pobytu a ich preskúmanie súdom upravená aj v súčasnosti a nevidíme osobitný dôvod na zmenu. 
 	Z 	N 	Ide o prenos súčasnej 30 dňovej lehoty. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, MS SR ustanovenie precizovalo. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §234 ods.2 
V tretej vete navrhujeme číslicu „30“ nahradiť číslicou „15“ a za treťou vetou navrhujeme doplniť vetu štvrtú, ktorá by znela: „Do rozhodnutia súdu o návrhu na priznanie odkladného účinku nemožno cudzinca vyhostiť alebo inak vrátiť do cudzieho štátu.“ 
Aby mohol byť návrh žalobcu na priznanie odkladného účinku účinný, mal byť mať žalobca možnosť dosiahnuť úspech ešte pred vykonateľnosťou rozhodnutia. Zároveň, kým súd rozhodne, mal by byť odložený výkon vyhostenia, vrátenia alebo prevozu do iného štátu, pretože v opačnom prípade by sa tým zmaril účel, pre ktorý účastník priznanie odkladného účinku navrhuje. 
 	Z 	ČA 	Lehota sa z 30 dní skráti na 15 dní, ale doplnenie odkladného účinku žaloby by bolo nad rámec súčasnej právnej úpravy danej zákonom č. 404/2011 Z.z. o pobyte cudzincov. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, MS SR ustanovenie precizovalo. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §238 ods.1 
Navrhujeme vypustiť slová „v začatom správnom konaní“. 
V praxi sa pri pobyte cudzincov často stáva, že správny orgán odmieta prijať návrh účastníka konania a začať konanie na základe tohto návrhu. Fyzická osoba sa tak nevie domôcť nápravy v situácii, že je správny orgán nečinný tým, že správne konanie, ktoré má začať na návrh, odmieta začať. To isté sa týka prípadov cudzincov nachádzajúcich sa v zaistení, ktorí požiadajú o azyl, od momentu kedy prejavia svoju vôľu až do začatia azylového konania ubehne v priemere viac ako 10 dní. Nečinnosťou správneho orgánu preto môže byť aj nezačatie konania. Pritom nejde o konanie, ktoré by mal správny orgán povinnosť začať aj bez návrhu, ktoré rieši odsek 2 tohto ustanovenia. 
 	Z 	N 	Podaním návrhu sa konanie začalo bez ohľadu na ďalší postup organu verejnej správy. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §435 ods.2 písm. h) 
Navrhujeme vypustiť. V prípade nesprávnej právnej úvahy krajského správneho súdu o priznaní náhrady trov konanie by tak nejestvoval žiaden opravný prostriedok. 	Z 	ČA 	Proti rozhodnutiu výške trov je prípustná sťažnosť, proti rozhodnutiu o nároku na náhradu trov konania je prípustná kasačná sťažnosť - § 434. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
Liga za ľudské práva 	K §435 ods.2 písm.i) 
Navrhujeme doplniť nové písm. j), ktoré by znelo: „proti rozsudku krajského súdu podľa § 227 ods.1 a 2 tohto zákona.“ 
Máme za to, že v prípade zrušenia rozhodnutia správneho orgánu o zaistení, predĺžení zaistenia alebo predĺžení lehoty zaistenia, keď dôjde k prepusteniu žalobcu zo zaistenie, by sa nemala zvyšovať právne neistota tým, že sa správnemu orgánu umožní podávanie kasačnej sťažnosti proti právoplatnému rozsudku krajského súdu, ktorým sa nariadilo prepustenie zo zaistenia. 
 	Z 	N 	Stanovila by sa nerovnosť v postavení a procesných právach účastníkov. Došlo k skráteniu lehoty na podanie kasačnej sťažnosti. 
Liga za ĽP sa dňa 6.11.2014 zúčastnila na rozporovom konaní, kde MS SR vysvetlilo svoje zámery, Liga za ĽP od zásadnej pripomienky ustúpila. 
Rozpor odstránený. 
 	
Klub 500 	 

Klub 500 oceňuje snahu zákonodarcu riešiť akútne problémy slovenského súdnictva – nevymožiteľnosť práva, dlhé súdne procesy,.. aj prostredníctvom rekodifikácie Občianskeho súdneho poriadku z roku 1963. K dokumentom predloženým do legislatívneho procesu zasielame nasledovné pripomienky 

I. 

Po oboznámení sa s obsahom predloženého návrhu, však musíme konštatovať, že predložený návrh Civilného sporového, Civilného mimosporového a správneho súdneho poriadku vo forme ako boli tieto zákony predložené do medzirezortného pripomienkového nepredstavujú z pohľadu Klubu 500 dokončenie procesu rekodifikácie a to najmä s ohľadom na potreby aplikačnej praxe. Zdôrazňujeme najmä koncept, s ktorým Klub 500 vyslovil zásadný nesúhlas už v procese predstaveného legislatívneho zámeru, a to náhradou jedného zákona štvoricou nových právnych predpisov naviac v čase, keď ešte nie je dokončená rekodifikácia Občianskeho zákonníka, ktorý je základom úpravy právnych vzťahov v súkromnoprávnej sfére. Takýto prístup bude mať za následok nepochybnú následnú novelizáciu nového procesného predpisu, tak ako sa to teraz deje v oblasti trestného práva. V osobitnej časti nášho stanoviska sme poukázali na existujúce rozpory v terminológií hmotného a procesného práva už teraz. Pri časovom a obsahovom nezladení prijímania oboch základných občianskoprávnych kódexov možno predpokladať, nielen výkladové spory a nejasnosti, ale najme prijímanie opravných legislatívnych predpisov, čo opätovne zneprehľadní procesný predpis. 

Predložený návrh výsledku činnosti pracovnej komisie zriadenej na tento účel na rezorte MS SR však nezodpovedá ako celok z hľadiska legislatívneho spracovania kvalite autorít, ktoré v tejto pracovnej komisii pôsobia a preto vyvoláva potrebu prepracovať dôsledne jednotlivé formulácie tak, aby bolo kompatibilné s legislatívnym prostredím na území SR, zodpovedali tradícii prostredia, a zároveň priniesli nové inštitúty za účelom zrýchlenia a skvalitnenia súdneho konania. 

Všeobecne je možné konštatovať, že rekodifikácia súdneho konania, osobitne sporového súdneho konania bola vyvolaná najmä potrebou. 

1. zefektívnenia (zjednodušenia) súdneho procesu v záujme dosiahnutia výrazného posunu vymožiteľnosti práva. 
2. Zvýšenia autority súdov v povedomí subjektov práva. 

Realizácia uvedených potrieb sa však môže uskutočniť nielen zjednodušením súdneho procesu, ale aj dôsledným rešpektovaním procesných práv subjektov, ktoré sa domáhajú svojich práv v súdnom konaní v záujme spravodlivého usporiadania práv a povinností, pri plnom rešpektovaní rovnosti zbraní konajúcimi orgánmi tak, aby boli v plnom rozsahu rešpektované ľudské práva a základné slobody fyzických a právnických osôb v súdnom konaní. 

Všeobecne je možné upozorniť na nasledovné skutočnosti: 
Právny poriadok Slovenskej republiky má tvoriť určitú jednotu, ktorá sa musí prejaviť aj zhodnou terminológiou. Predložený návrh však zavádza viaceré pojmy, cudzie právnemu poriadku, hoci obsahovo sú v návrhu uvádzané pojmy totožné s inými pojmami použitými v iných právnych úpravách (napr. v porovnaní so Správnym poriadkom, Exekučným poriadkom). V návrhu uvedené pojmy však vo viacerých prípadoch nezodpovedajú ani pojmom používaných v právnych úpravách Európskeho spoločenstva. 

Bez zreteľa na narušenie vžitých pojmov používaných v predloženom materiáli, je nevyhnutné súčasne s rekodifikáciu sporového súdneho konania uskutočniť novelizáciu (rekodifikáciu) viacerých právnych úprav, ktoré bezprostredne súvisia so súdnym konaním. Zmeny ďalších právnych úprav bytostne podmieňujú možnosť aplikácie predloženého návrhu v aplikačnej praxi. Predkladateľ si túto skutočnosť nevzal do úvahy. Zodpovedné posúdenie návrhu pritom vyžaduje súčasné posúdenie a uskutočnenie zmien aj súvisiacich predpisov. Vyžaduje sa pritom, aby zmeny ďalších právnych úprav sa stali účinné súčasne s predloženým návrhom. Ide predovšetkým o nasledovné právne úpravy: 

1. Zákon č. 233/1995 Z.z. o súdnych exekútoroch a exekučnej činnosti (Exekučný poriadok). 
2. Zákon č. 244/2002 Z.z. o rozhodcovskom konaní 
3. Súčasnú nevyhnutnosť zmien vyžaduje aj Rokovací poriadok NS SR uverejnený pod č. 291/2006 Z.z. 
4. Zákon č. 253/1998 Z.z. o hlásení pobytu občanov Slovenskej republiky a registri obyvateľov Slovenskej republiky 

Okrem uvedených nevyhnutnosť zmien (okrem ďalších) vyžaduje napr. aj 
Zákon č. 371/2004 Z.z. o sídlach a obvodoch súdov Slovenskej republiky 
Zákon č. 757/2004 Z.z. o súdoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov 
Zákon č. 385/2000 Z.z. o sudcoch a prísediacich 
Zákon č. 71/1992 Zb. o súdnych poplatkoch a poplatku za výpis z registra trestov 
Zákon č. 586/2003 Z.z. o advokácii 
Zákon č. 153/2001 Z.z. o prokuratúre 
Rokovací poriadok Najvyššieho súdu Slovenskej republiky (č.291/2006 Z.z.). 

Všeobecnú časť je potrebné uzavrieť poznámkou, že navrhovaná právna úprava vo viacerých ustanoveniach zasahuje do základných práv, v niektorých prípadoch ústavné práva dokonca porušuje (k tomu pozri napr. zásada verejnosti a pripomienku k § 142 – popretie skutkových tvrdení protistrany). 

Záverom je preto možné konštatovať a uviesť, že celkovo sa predložený materiál javí ako dokument, vhodný ako podkladový materiál pre ďalšiu širokú diskusiu, nie však dokument/ materiál, ktorý je v navrhovanej podobe, spôsobilý na zaradenie do legislatívneho procesu, ktorého výsledkom má byť prerokovanie v Národnej rade Slovenskej republiky. 

Z vyššie uvedených dôvodov, preto Klub 500 neodporúča predložený návrh zákona bez úpravy právnych skutočností vyššie uvedených vo všeobecnej časti stanoviska posunúť do ďalšieho legislatívneho procesu. 

Klub 500 zároveň nesúhlasí s tým, aby rekodifikačná komisia pozostávala iba zo zástupcov súdov a akademickej obce. Trváme na rozšírení zástupcov rekodifikačnej komisie aj o zástupcov praxe a zástupcov advokátov, ktorí sú naviac vykonávateľmi súdneho priadku a ktorí najlepšie vedia aké nedostatky v súčasnosti platný zákonník má tak, aby znenie výsledný zákon bol spoločným dielom. 

Vzhľadom na to, že vyššie spomenuté nedostatky považuje Klub 500 za zásadné trváme na stiahnutí zákonov z legislatívneho procesu a ich dôslednom prepracovaní z hľadiska obsahového a formálneho tak, aby bol spôsobilý na predloženie do legislatívneho procesu. 

II. 

Pre prípad, ak by sa pristúpilo k prerokúvaniu znenia zákona v predloženej podobe, zasielame znenie pripomienok k jednotlivým paragrafom zákonov. 

 	Z 	N 	Predložený návrh paragrafového znenia vychádza z vládou schváleného legislatívneho zámeru rekodifikácie CPP. V zmysle návrhu uznesenia vlády bude do legislatívneho procesu predložený balík súvisiacich predpisov. 
Pokiaľ ide o zmenu ďalších právnych predpisov, ako vyplýva z návrhu uznesenia vlády SR k tomuto materiálu, MSSR pripraví návrhy zmien súvisiacich právnych predpisov počas legisvakačnej lehoty SSP. 
Pokiaľ ide o zloženie Rekodifikačnej komisie, dovoľujeme si zdôrazniť, že jej členmi sú aj zástupcovia z radov advokátov, notárov, exekútorov a prokurátorov. 	
NROZP 	K § 79 ods. 1 písm. a) 
V texte je nesprávne použité slovo „preložiť“, z kontextu vyplýva, že správne je „predložiť“. 

 	O 	A 	 	
NROZP 	K § 387 
Za ods. 1 navrhujeme vložiť nový ods. 2 s nasledujúcim textom: 
„(2) Žalobca sa môže žalobou podľa tretieho dielu tejto hlavy domáhať preskúmania rozhodnutia žalovaného o odmietnutí zápisu zmeny údajov zapísaných v registri združení alebo rozhodnutia žalovaného o odmietnutí zápisu nových stanov do registra združení.“ 

V nadväznosti na toto doplnenie je následne potrebné doplniť nové odseky do ďalších §§ tohto dielu, návrhy neuvádzame. 

Odôvodnenie: 
V praxi môže dochádzať k sporom medzi správnym orgánom a predkladateľom návrhu na zmenu zápisu v registri združení alebo k odmietnutiu správneho orgánu zapísať do registra zmenu stanov alebo nové stanovy, preto je potrebné, obdobne ako v prípade politických strán (§ 371 ods. 3), doplniť § 387 o vyššie uvedené ustanovenie, ktoré umožní takéto spory riešiť. 

 	O 	N 	také konanie podľa zákona o združovaní občanov a neprichádza do úvahy ani v prakticky, preto nie je dôvod ho upravovať v SSP. 	
ZMOS 	Všeobecná zásadná pripomienka 

Navrhovaný zákon, ktorý nanovo komplexne upravuje vecnú a miestnu príslušnosť správnych súdov. Bližšie nešpecifikuje konanie pred správnym súdom, formu opravného prostriedku či inak bližšie nešpecifikuje postup ustanovený v § 58 Správneho poriadku a § 27 ods. 2 zákona č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení, t.j. opravné prostriedky voči rozhodnutiam vydaným pri výkone samosprávy. Máme za to, že bez poznania budúcej právnej úpravy – návrh zákona, ktorým sa upravia osobitné predpisy má byť pripravený v budúcnosti po prijatí procesných kódexov, nie je možné sa stotožniť s predloženým návrhom SSP, nakoľko sa môžu zamýšľané riešenia ukázať ako neprípustné, nerealizovateľné prípadne neúčinné. 

Pripomienka je zásadná 
 	Z 	ČA 	ČA - Režim opravných prostriedkov po zrušení súčasnej tretej hlavy piatej časti OSP bude riešiť osobitný zákon nadväzujúci na SSP, zmenou jednotlivých zákonov upravujúcich v súčasnej dobe opravný prostriedok proti rozhodnutiu správneho orgánu. Nie je vylúčené, že rozhodovanie orgánov samosprávy v samosprávnych veciach bude aj jednostupňové. Zrušenie prieskumu neprávoplatných rozhodnutí orgánov samosprávy súdom je v súlade s LZ OSP. Načrtnutá obava nemôže nastať. 
ZMOS sa dňa 31.10.2014 zúčastnili na rozporovom konaní, kedy od zásadnej pripomienky ustúpili a preformulovali ju na odporúčaciu. 
Rozpor odstránený. 
 	
ZMOS 	K § 7 písm. a) 
Žiadame vypustiť slová „zainteresovaná verejnosť“. 

Odôvodnenie: 
Pojem „zainteresovaná verejnosť je definovaná v zákone č. 24/2006 Z. z. o posudzovaní vplyvov na životné prostredie v znení neskorších predpisov, pričom podľa § 27a písm. a) a b) tohto zákona, zainteresovaná verejnosť má právo a) aktívnej účasti pri príprave a povoľovaní navrhovanej činnosti, a to v celom priebehu procesu posudzovania vplyvov až do vydania rozhodnutia o povolení navrhovanej činnosti vrátane podania písomného stanoviska podľa § 23 ods. 4, § 35 ods. 2 a 3, b) účasti na následnom povoľovacom konaní pri splnení podmienok stanovených v § 24a až § 27. V správnych konaniach, v ktorých je predmet konania spojený s potrebou posudzovania vplyvov na životné prostredie, má zainteresovaná verejnosť právo byť účastníkom správneho konania na základe toho, že jej toto právo vyplýva z osobitného zákona (zákon č. 24/2006 Z. z.) a konajúci právny orgán je povinný zainteresovanej verejnosti právo účastníka konania priznať a teda jej priznať všetky tomu zodpovedajúce procesné práva. 
Jednou zo základných zásad správneho konania je zásada rovnosti práv účastníkov konania vyjadrená v ustanovení § 4 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (Správny poriadok) v znení neskorších predpisov. Z hľadiska obsahu a rozsahu procesných práv je zainteresovaná verejnosť ako účastník správneho konania postavená na roveň ostatným účastníkom konania, ktorí na rozdiel od zainteresovanej verejnosti v konaní obhajujú svoje subjektívne práva, oprávnené záujmy a povinnosti. 
Zainteresovaná verejnosť rovnako ako ostatní účastníci konania má možnosť a právo využiť riadny opravný prostriedok, ak nepovažuje vydané prvostupňové rozhodnutie za správne alebo v súlade so zákonom. 
Nepovažujeme preto za odôvodnené, a to aj z hľadiska zabezpečenia rovnosti práv a povinností účastníkov správneho konania, aby sa na zainteresovanú verejnosť nevzťahovala povinnosť vyčerpať riadny opravný prostriedok na to, aby ňou podaná žaloba bola považovaná za prípustnú. 
Pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
ZMOS 	K § 38  
Žiadame, aby ustanovenie obce za procesného opatrovníka bolo podmienené jej súhlasom. 

Odôvodnenie: 
Na základe doterajších skúseností namietame obligatórne ustanovenie obce ako procesného opatrovníka v prípadoch, ak sa nenájde osoba, ktorá napĺňa predpoklady podľa § 38 prvej vety. Ide o nový inštitút ,ktorý však vychádza z platnej právnej úpravy. Tá však obsahuje dispozitívnu normu postupu súdu v otázke ustanovenia obce za opatrovníka (§29 ods. 6 druhá veta OSP). Vzhľadom na rozsah a povahu vecí, ktoré môžu byť predmetom konania pred správnym súdom nepovažujeme vo väčšine prípadov ani za reálne, aby napríklad počtom obyvateľov menšia obec, popri výkone všetkých pôsobností mohla túto úlohu zodpovedne a s rešpektom pred súdnou mocou zvládnuť. Navrhujeme aby za procesného opatrovníka v takýchto prípadoch bola ustanovená kancelária bezplatnej právnej pomoci, ktorá po odbornej stránke vytvára väčší predpoklad na riadne zastupovanie práv osoby, ktorej má byť ustanovený procesný opatrovník. 

Pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	MSSR pripomienku po rozporovom konaní akceptovalo a z CSP aj z SSP vypustil povinnosť obce vykonávať procesného opatrovníka.  	
ZMOS 	K § 63 ods. 2  
Žiadame vypustiť slová „a má právo podávať opravné prostriedky.“ 

Odôvodnenie: 

Návrhom dochádza k rozšíreniu oprávnenia zúčastnenej osoby, teda osoby, ktorá nie je na veci prejednávanej v správnom konaní zainteresovaná svojimi právami a povinnosťami. Nevidíme dôvod takejto univerzálnej extenzii práv zúčastnenej osoby. Ak existujú dôvody pre osobitné postavenie zúčastnenej osoby pri jednotlivých konaniach, je potrebné jej postavenie upraviť v jednotlivých konaniach a náležite odôvodniť. 

 	Z 	ČA 	právo podávať opravné prostriedky sa zúžilo len na osobu zúčastnenú na konaní podľa § 40 ods. 2 tohto zákona. V praxi ide o osobu, ktorá by inak bola oprávnená aj na podanie správnej žaloby a ktorá môže byť rozhodnutím správneho súdu dotknutá na svojich právach a právom chránených záujmoch a povinnostiach. 

ZMOS sa dňa 31.10.2014 zúčastnili na rozporovom konaní, MS SR pripomienku čiastočne akceptovalo, ZMOS súhlasilo s riešením. 
Rozpor odstránený. 
 	
ZMOS 	K § 178 ods. 1 

Navrhujeme termín „vyvesenie“ z dotknutého ustanovenia vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Vyvesenie je v zmysle Správneho poriadku osobitným druhom doručenia dôležitých písomností vydaných v správnom konaní (teda aj rozhodnutí) a jeho pravidlá určuje Správny poriadok a podrobnejšie aj osobitné zákony. Za moment doručenia Správny poriadok v prípade doručovania verejnou vyhláškou nepovažuje moment vyvesenia, ale moment uplynutia zákonnej lehoty, počas ktorej má byť vyhláška vyvesená. 
 	O 	A