Predkladacia správa

Materiál „Návrh na uzavretie Protokolu  medzi Slovenskou republikou a Čiernou Horou  k Zmluve medzi Československou socialistickou republikou a Socialistickou federatívnou republikou Juhosláviou o úprave právnych vzťahov v občianskych, rodinných a trestných veciach z 20. januára 1964“ sa predkladá na rokovanie vlády ministrom spravodlivosti SR ako iniciatívny materiál. 
Predkladaný protokol bol dohodnutý v rámci procesu plnenia povinnosti  Slovenskej republiky  vyplývajúcej z článku 351 Zmluvy o fungovaní Európskej únie  uviesť svoje záväzky s tretími štátmi do súladu so záväzkami vyplývajúcimi z členstva v EÚ.  
V prípade Slovenskej republiky ide predovšetkým o nesúlad ustanovení nariadení EÚ z oblasti medzinárodného práva súkromného a procesného s ustanoveniami o súdnej právomoci, o rozhodnom práve a uznávaní a výkone rozhodnutí obsiahnutými v zmluvách, ktoré  Československo uzavrelo s viacerými štátmi, medzi nimi aj so Socialistickou federatívnou republikou Juhosláviou  (vyhl. č. 207/1964 Zb.). Táto zmluva je naďalej v platnosti medzi SR a všetkými nástupníckymi štátmi SFRJ. 
Po vstupe SR do EÚ bolo dlhú dobu nejasné, akým spôsobom členské štáty tento záväzok môžu splniť, keďže obsah problémových dvojstranných zmlúv spadal vo veľkej miere do výlučnej vonkajšej kompetencie Únie. 
Tieto otázky sa vyjasnili až v súvislosti s prijatím dvoch nariadení (nariadenie Rady a Európskeho parlamentu (ES) č. 662/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje postup pre vedenie rokovaní a uzatváranie dohôd medzi členskými štátmi a tretími krajinami o špecifických otázkach, ktoré sa dotýkajú rozhodného práva pre zmluvné a mimozmluvné záväzky a nariadenie Rady (ES) č. 664/2009 zo 7. júla 2009, ktorým sa upravuje postup pre vedenie rokovaní a uzatváranie dohôd medzi členskými štátmi a tretími krajinami, ktoré sa týkajú právomoci, uznávania a výkonu rozsudkov a rozhodnutí v manželských veciach, vo veciach rodičovských práv a povinností a vo veciach týkajúcich sa vyživovacej povinnosti, ako aj rozhodného práva vo veciach vyživovacej povinnosti) v roku 2009, kedy Európska komisia pri prijatí nariadení v Rade v ústnom stanovisku uviedla, že „...členské štáty by mali renegociovať takéto dohody za účelom odstránenia nesúladu s komunitárnym acquis, vrátane otázok právomoci, uznávania a výkonu rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach.“  Týmto stanoviskom sa otvorila možnosť členských štátov vo vlastnom mene renegociovať dotknuté medzinárodné zmluvy. Komisia súčasne ponúkla svoju spoluprácu na účely dosiahnutia prijateľného výsledku.
Na základe tejto ponuky sa v roku 2010 uskutočnili konzultácie s Komisiou ohľadne niektorých praktických a technických otázok súvisiacich s danou problematikou.
Slovenská republika od roku 2011 postupne oslovila dotknuté štáty s návrhom na riešenie problému.  Nakoľko sa ukázalo, že riešenie formou nahradenia existujúcej zmluvy novou zmluvou porovnateľného charakteru, resp. o vzájomnom uznávaní a výkone rozhodnutí, nie je vzhľadom na postoj Európskej komisie schodné, jedinou efektívnou možnosťou riešenia je uzavretie protokolu k existujúcej zmluve, ktorým sa upraví znenie existujúcej zmluvy.
Prvým štátom, ktorý návrh protokolu prijal, je Čierna Hora.

Protokol ku Zmluve medzi ČSSR a SFRJ o úprave právnych vzťahov o občianskych, rodinných a trestných veciach z 20.1.1964 vo vzťahu k Čiernej Hore  v prvom rade vypúšťa všetky ustanovenia o súdnej právomoci a rozhodnom práve z dvojstrannej zmluvy. Otázka zlučiteľnosti s právom EÚ by síce pripúšťala ponechať v zmluve ustanovenia o právomoci  a rozhodnom práve pre právne vzťahy, vo vzťahu ku ktorým zatiaľ neexistuje právny akt EÚ. To sa však nejaví ako praktické riešenie jednak z dôvodu stále sa rozširujúcich kompetencií EÚ, ktoré by mohli vyvolať potrebu po čase zmluvu opäť renegociovať, a jednak z dôvodu prehľadnosti pre súdy a právne profesie.  Dôsledkom tohto vypustenia bude, že slovenské súdy budú na určenie právomoci a rozhodného práva uplatňovať nariadenia EÚ a existujúce mnohostranné medzinárodné zmluvy a, v prípade absencie úpravy v týchto prameňoch, ustanovenia zákona č. 97/1963 Zb. o medzinárodnom práve súkromnom a procesnom v znení neskorších predpisov. Súdy Čiernej Hory budú aplikovať relevantné medzinárodné zmluvy a v prípade ich absencie svoje vnútroštátne normy medzinárodného práva súkromného. Dôsledky tejto situácie sú ošetrené v zmenenom čl. 51 písm. b/ zmluvy, ktorý chráni výlučnú právomoc súdov oboch zmluvných strán.
Okrem toho sa vypúšťajú zo zmluvy ustanovenia o poskytovaní právnej pomoci občanom, nakoľko Slovenská republika aj Čierna Hora sú súčasne zmluvnými stranami haagskeho Dohovoru o uľahčení prístupu k justičným orgánom v cudzine (ozn.č. 182/2002 Z.z.), ktorý upravuje tieto otázky komplexne a vhodnejším spôsobom.
Z pôsobnosti zmluvy sa vypúšťa úprava uznávania a výkonu rozhodcovských rozhodnutí z dôvodu, že obe zmluvné strany protokolu sú súčasne zmluvnými stranami newyorského Dohovoru o uznaní a výkone cudzích rozhodcovských rozhodnutí (vyhl.č. 74/1959 Zb.). Tento dohovor predstavuje všeobecne uznávaný medzinárodný štandard úpravy danej problematiky a upravuje ju podrobnejšie a vhodnejším spôsobom ako ustanovenia zmluvy.
Vzhľadom na praktické problémy s interpretáciou článku 15 zmluvy týkajúceho sa zrušenia požiadavky vyššieho overenia verejných listín sa do protokolu zapracovalo upravené znenie, ktoré spresňuje, že zrušenie požiadavky vyššieho overenia sa týka výlučne rozsahu úpravy danej zmluvy a nemá účinky napríklad v správnom konaní.
Protokol tiež doplňuje do zmluvy ustanovenie o prednosti ustanovení mnohostranných dohovorov o uznávaní a výkone rozhodnutí z dôvodu prevažujúcej medzinárodnej praxe uzatvárať dohovory zamerané na špecifické právne vzťahy, ktorých ustanovenia lepšie postihujú potreby daných právnych vzťahov ako všeobecná medzinárodná norma. Tento princíp priority tiež zjednoduší aplikačnú prax súdov.
Zmluva, ku ktorej sa protokol viaže, je medzinárodnou zmluvou podľa čl. 7 ods. 5 Ústavy Slovenskej republiky pretože priamo zakladá práva a povinnosti fyzických a právnických osôb a je súčasne zmluvou, na vykonanie ktorej nie je potrebný zákon.  Protokol k tejto zmluve sa preto musí posudzovať rovnako. 
Materiál nemá finančný, ekonomický, environmentálny či sociálny vplyv, ani vplyv na podnikateľské prostredie a informatizáciu spoločnosti. 
Materiál bol predmetom medzirezortného pripomienkového konania, ktorého výsledky sú uvedené v samostatnej prílohe. Zásadné pripomienky uplatnené neboli a materiál sa predkladá bez rozporu.