Predkladacia správa

Opčný protokol („protokol“) k Dohovoru o právach dieťaťa („dohovor“) o procedúre oznámení schválilo v New Yorku Valné zhromaždenie OSN svojou rezolúciou č. 66/138 z   19. decembra 2011. Ide o tretí protokol k dohovoru. Na rozdiel od prvých dvoch substantívnych opčných protokolov o účasti detí v ozbrojených konfliktoch a o predaji detí, detskej prostitúcii a detskej pornografii, má protokol procedurálny charakter a vytvára mechanizmus oznámení (sťažností) na porušenie práv dieťaťa zakotvených v dohovore alebo v jeho substantívnych opčných protokoloch.
Protokol bol otvorený na podpis 28. februára 2012 v Ženeve počas 19. zasadnutia Rady OSN pre ľudské práva. SR, v nadväznosti na uznesenie vlády SR č. 57 z 22. februára 2012, ktorým vláda vyslovila súhlas s podpisom protokolu s výhradou ratifikácie, podpísala protokol v deň jeho otvorenia na podpis ako jeden z prvých štátov. 
Návrh na ratifikáciu protokolu sa na rokovanie vlády SR predkladá v súlade s uznesením vlády SR č. 57/2012. Protokol je prvou medzinárodnou zmluvou o ľudských právach, pri príprave ktorej Slovensko zohralo úlohu lídra i koordinátora procesu jeho prípravy. Prirodzeným záujmom SR je preto jeho skorá ratifikácia. 
Protokol je univerzálna medzinárodná zmluva zakotvujúca možnosť a postup podávania oznámení (sťažností) zo strany jednotlivcov, skupiny jednotlivcov alebo v mene jednotlivca či skupiny jednotlivcov, v prípadoch porušenia práv garantovaných dohovorom alebo niektorým jeho substantívnym protokolom. Oznámenie sa podáva nezávislému orgánu zriadenému podľa dohovoru – Výboru pre práva dieťaťa (ďalej „výbor“), ktorý môže dotknutému štátu adresovať odporúčania. Štát má povinnosť informovať výbor o opatreniach prijatých na nápravu. 
Protokol vytvára aj mechanizmus medzištátnych oznámení na porušenie dohovoru alebo jeho substantívnych opčných protokolov. Nie je automatický, podmienkou využitia je jeho explicitné uznanie zmluvnou stranou protokolu podľa čl. 12 ods. 1 protokolu. Ďalším mechanizmom protokolu je vyšetrovacia procedúra, kedy výbor môže začať konanie voči štátu, ak  usúdi, že dochádza k závažnému alebo systematickému porušovaniu dohovoru, či jeho substantívnych opčných protokolov. Mechanizmus sa voči štátu neuplatňuje, ak ho v zmysle čl. 13 ods. 7 protokolu explicitne odmietne pri podpise, ratifikácii či pristúpení. Procedúra medzištátnych oznámení ako aj vyšetrovacia procedúra predstavujú posilnené záruky ochrany práv dieťaťa. Navrhujeme, aj s prihliadnutím na angažovanosť SR v procese prípravy protokolu, aby SR  akceptovala oba uvedené mechanizmy. Vyhlásenie SR podľa čl. 12 ods. 1 protokolu tvorí prílohu materiálu. 
Ratifikácia protokolu podporuje vytvorenie národného mechanizmu umožňujúceho deťom predkladať sťažnosti v prípade porušenia ich práv. V súčasnom období boli uskutočnené kroky smerujúce k zákonnému zriadeniu osobitných inštitútov na ochranu osobitne zraniteľných skupín obyvateľstva, tzv. komisárov pre oblasť zdravotného postihnutia a pre oblasť práv dieťaťa. Inštitút komisára by z hľadiska budúcej perspektívy mohol plniť práve úlohu spojenú s národným mechanizmom na prijímanie sťažností pre porušenie práv dieťaťa zakotvených v dohovore a v jeho substantívnych opčných protokoloch.
Protokol je otvorený na podpis každému štátu, ktorý podpísal, ratifikoval alebo pristúpil k dohovoru alebo k niektorému z jeho substantívnych opčných protokolov (čl.18). SR je zmluvnou stranou dohovoru i oboch jeho substantívnych protokolov. Protokol nadobudne platnosť po uplynutí troch mesiacov od uloženia desiatej ratifikačnej listiny, resp. listiny o pristúpení. K 25. júnu 2013 protokol ratifikovalo šesť štátov (Albánsko, Bolívia, Nemecko, Gabon, Španielsko a Thajsko), jeho signatárom je zatiaľ 36 štátov. Nemecko a Albánsko uskutočnili vyhlásenie, ktorým uznávajú príslušnosť výboru posudzovať medzištátne oznámenia. Predkladateľ materiálu konzultoval skúsenosti a postupy s ratifikáciou protokolu so Spolkovým ministerstvom pre rodinu, seniorov, ženy a mládež, orgánom zodpovedným za predloženie ratifikačného materiálu v Spolkovej republike Nemecko. Výsledkom ratifikácie v SRN bolo prijatie osobitného zákona o protokole. 
Podľa čl. 7 ods. 4 Ústavy SR je protokol prezidentskou medzinárodnou zmluvou, ktorá pred ratifikáciou prezidentom SR vyžaduje súhlas Národnej rady SR. Zároveň ide o prednostnú medzinárodnú zmluvu podľa čl. 7. ods. 5 Ústavy SR. 
Materiál bol predmetom medzirezortného pripomienkového konania. Pred predložením do pripomienkového konania bol neformálne konzultovaný s Ministerstvom práce, sociálnych vecí a rodiny SR a Ministerstvom spravodlivosti SR ako subjektami zastupujúcimi SR na medzinárodných expertných fórach v oblasti práv dieťaťa. Po schválení vládou SR bude materiál predložený na súhlas Národnej rade SR. 
Protokol nemá dopad na verejné financie, podnikateľské prostredie, žiadne sociálne vplyvy, ani vplyvy na životné prostredie a informatizáciu spoločnosti. Pre efektívnu implementáciu protokolu sa pripravuje zriadenie národného mechanizmu umožňujúceho deťom predkladať sťažnosti v prípade porušenia ich práv. Táto iniciatíva bude predmetom samostatného legislatívneho zámeru.