Author: administrator
Last saved by: Windows User
Company: Abyss

Predkladacia správa

Návrh na uzavretie Dohody o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Irackou republikou na strane druhej (ďalej len „dohoda“) sa predkladá ako iniciatívny materiál.
 
Dohoda predstavuje historicky prvý zmluvný vzťah medzi Európskou úniou (ďalej len „EÚ“) a Irakom, na základe ktorého sa vytvára právny rámec pre vzájomný dialóg o politických otázkach, rovnako tak právny rámec pre obchodné vzťahy či rozvojovú pomoc. V tomto smere vytvára dohoda základ pre účinnejšiu spoluprácu medzi EÚ a jej členskými štátmi a Irackou republikou v rôznorodých oblastiach spoločenských vzťahov. Za všetky je možné spomenúť najmä finančnú, colnú a daňovú oblasť, ako aj oblasť rozvoja, hospodárstva a spravodlivosti. Dohoda sa takisto zaoberá otázkami právnej spolupráce, boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu, organizovanej trestnej činnosti, korupcie, Medzinárodného trestného súdu, boja proti šíreniu zbraní hromadného ničenia a boja proti nelegálnemu obchodovaniu s ručnými a ľahkými zbraňami. Upravené sú ďalej aj oblasti, ktoré sú v súvislosti s Irackou republikou predmetom osobitného záujmu a medzi ktoré patrí najmä podpora a ochrana ľudských práv a dodržiavanie zásad právneho štátu. 
 
Za Slovenskú republiku podpísal dohodu s výhradou ratifikácie minister zahraničných vecí na okraj Rady FAC dňa 14. novembra 2011. V mene EÚ bola dohoda slávnostne podpísaná dňa 11. mája 2012 v Bruseli vysokou predstaviteľkou pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku Catherine Ashtonovou.
 
Predkladaná dohoda je tzv. zmiešanou úniovou zmluvou (t. j. zmluvou, ktorej zmluvnými stranami sú EÚ a jej členské štáty na jednej strane a tretia krajina – v tomto prípade Iracká republika na strane druhej). Z tohto dôvodu bude, v súlade s článkom 3 odsek 3 Pravidiel pre uzatváranie medzinárodných zmlúv a zmluvnú prax, dohoda predložená na rokovanie vlády až po (už uskutočnenom) podpise. 
 
Dohoda je v súlade so zahraničnopolitickými záujmami Slovenskej republiky, ako aj v súlade s medzinárodnoprávnymi záväzkami Slovenskej republiky. Z hľadiska vnútroštátnych predpisov Slovenskej republiky ide o medzinárodnú zmluvu prezidentskej povahy. Z kategórií vymedzených v článku 7 odsek 4 Ústavy Slovenskej republiky ide o medzinárodnú politickú zmluvu, o medzinárodnú hospodársku zmluvu všeobecnej povahy a o medzinárodnú zmluvu, ktorá priamo zakladá práva a povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb. Preto je potrebné, aby s dohodou vyslovila súhlas Národná rada Slovenskej republiky. Súčasne je potrebné, aby Národná rada Slovenskej republiky rozhodla podľa článku 86 písmena d) Ústavy Slovenskej republiky o tom, že dohoda má prednosť pred zákonmi podľa článku 7 odsek 5 Ústavy Slovenskej republiky, nakoľko ide o medzinárodnú zmluvu, na ktorej vykonanie nie je potrebný zákon a o medzinárodnú zmluvu, ktorá priamo zakladá práva a povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb. Vnútroštátny schvaľovací proces bude ukončený ratifikáciou prezidentom Slovenskej republiky.
 
V súlade so svojím článkom 116 odsek 1 nadobudne dohoda platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po dni, kedy depozitár (ktorým je Generálny tajomník Rady EÚ) obdrží posledné z oznámení zmluvných strán o ukončení postupov potrebných na tento účel. 
 
Podľa článku 117 odsek 1 sa majú predbežne vykonávať články 1 a 2 (upravujúce založenie partnerstva medzi EÚ, jej členskými štátmi a Irakom a deklarujúce základné prvky dohody) a hlavy I („Politický dialóg, spolupráca v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky“), II („Obchod a investície“), III („Oblasti spolupráce“) a V („Inštitucionálne, všeobecné a záverečné ustanovenia“) dohody, a to od prvého dňa tretieho mesiaca nasledujúceho po dni, kedy si EÚ a Irak navzájom oznámia ukončenie postupov potrebných na tento účel. V tejto súvislosti je dohoda predbežne vykonávaná v línii EÚ – Irak od 1. augusta 2012.
 
K 23. máju 2013 ukončilo vnútroštátne schvaľovacie procedúry a ratifikačnú listinu u depozitára uložilo päť členských krajín EÚ – Česko, Estónsko, Holandsko, Litva a Lotyšsko.
 
Dohoda nebude mať vplyv na verejné financie, životné prostredie, podnikateľské prostredie, informatizáciu spoločnosti a nebude mať ani sociálny vplyv. Realizácia opatrení v súvislosti s plnením dohody bude zabezpečená dotknutými subjektmi v rámci ich schválených limitov výdavkov na príslušný rozpočtový rok, bez zvýšených finančných požiadaviek na štátny rozpočet a verejné financie.