Návrh postupu koordinácie rozhodovacích procesov v štátnej správe v záležitostiach EÚ 
po podpísaní Prístupovej zmluvy SR-EÚ

V roku 2001 SR dosiahla podstatný pokrok v prístupových rokovaniach s EÚ. V súčasnosti má SR otvorené všetky negociačné kapitoly, pričom 26 kapitol je predbežne uzatvorených. Pokladáme za reálne, že SR do konca roku 2002 ukončí prístupové rokovania a v roku 2004 vstúpi do EÚ. 

Vzhľadom na blížiaci sa termín vstupu SR do EÚ je potrebné pripraviť ústredné orgány štátnej správy (ÚOŠS) na ich pôsobenie v podmienkach členstva v EÚ. Po vstupe do EÚ bude podstatná časť každodennej práce ÚOŠS venovaná európskym záležitostiam. ÚOŠS budú zahrnuté do tvorby politiky SR smerom k EÚ a definovania národných pozícií k jednotlivým otázkam. Spolupráca v rámci EÚ zahŕňa viaceré sektory a pokrýva široký okruh otázok od medzinárodných záležitostí, rozvojovej pomoci a spolupráce až k ochrane spotrebiteľa, bezpečnosti výrobkov alebo životnému prostrediu. Pre úspešné presadzovanie záujmov SR v EÚ bude potrebné zaviesť efektívny systém koordinácie jednotlivých inštitúcií zahrnutých do prípravy a vykonávania politiky SR v rámci EÚ. Pri príprave systému koordinácie ÚOŠS je účelné využiť inštitúcie a väzby, ktoré v súčasnosti existujú pri zabezpečovaní prístupových rokovaní SR a implementácii práva EÚ v SR.
	
Vzhľadom na skutočnosť, že už po podpise Prístupovej zmluvy (predpoklad 1. polrok 2003) sa budú slovenskí zástupcovia zúčastňovať v postavení pozorovateľov pracovných skupín v inštitúciách EÚ, bude potrebné zabezpečiť fungovanie administratívy v podmienkach členstva ešte pred vstupom do EÚ.

Cieľom tohto materiálu je z perspektívneho hľadiska načrtnúť základný rámec a východiská koordinačného procesu pri tvorbe politiky SR smerom k EÚ v podmienkach členstva v EÚ. Materiál nerieši a ani v žiadnom prípade nezasahuje do kompetencií jednotlivých ústredných orgánov štátnej správy.  

Všetky členské štáty EÚ vytvorili osobitnú koordináciu rozhodovacích procesov na podporu svojich národných záujmov v rámci EÚ. Koordinácia je v každom členskom štáte odlišná. Toto je spôsobené predovšetkým tým, že administratívne systémy členských štátov sú organizované výrazne odlišným spôsobom a že ich historické tradície sú odlišné. Vzhľadom na komplexnosť otázok, ktorými sa EÚ zaoberá, ako aj na postupné narastanie problematiky, ktorá sa rieši na komunitárnej úrovni, mnohé členské krajiny viackrát prehodnocovali svoj systém riadenia záležitostí EÚ, resp. ho prehodnocujú aj v súčasnosti. Uvedené prehodnocovanie bolo spôsobené aj nárastom celkovej agendy, ktorá sa rieši na úrovni EÚ.  S rastom komunitárnej agendy postupne začali vznikať na jednotlivých ministerstvách samostatné jednotky zaoberajúce sa výlučne agendou EÚ. Tieto jednotky majú za úlohu koordinovať európske záležitosti týkajúce sa ich ministerstiev a úzko spolupracujú s ministerstvami zahraničných vecí (MZV) v príprave špecializovaných zasadaní Rád ministrov. Jednotlivé ministerstvá sa čoraz viac zapájajú do medzinárodných rokovaní, priamo sa zúčastňujú zasadnutí rôznych pracovných skupín a ministerských Rád. Taktiež MZV si v krajinách EÚ vybudovali oveľa užšie vzťahy s ostatnými domácimi ministerstvami než je to zvykom v krajinách mimo EÚ. MZV sa stali partnerom ostatných ÚOŠS pri ich koordinácii rozhodovacieho procesu. Europeizácia vnútornej politiky priniesla, vo všetkých členských krajinách, viac úloh pre jednotlivé ministerstvá, ako aj pre MZV najmä tam, kde prevzalo úlohu hlavného koordinátora európskej politiky štátu s cieľom zabezpečiť jej koherentnosť a určiť jej priority. 

Pri tvorbe politiky v oblasti EÚ záležitostí zohrávajú dôležitú úlohu: MZV, jednotlivé ministerstvá (najmä tzv. vedúce ministerstvá s veľkým obsahom európskej agendy – napr. MF, MH, MP, MV, MS, MŽP, MPSVaR, MDPaT) a Misia pri ES, ktorá sa po vstupe pretransformuje na Stále zastúpenie SR pri EÚ (ďalej Zastúpenie). Vo všeobecnosti ministerstvá zahraničných vecí vykonávajú vo väčšine prípadov koordinačnú a kontrolnú úlohu. MZV poskytuje inštitucionálne zabezpečenie koordinácie celého procesu. Na tento účel si spravidla MZV vytvárajú dve organizačné jednotky (na úrovni odborov), z ktorých jedna sa zaoberá koordináciou politík viac vnútroštátneho charakteru (vnútorný trh, životné prostredie, energia, doprava atď.) a druhá sa zaoberá záležitosťami medzinárodného charakteru (Spoločná bezpečnostná a zahraničná politika, medzinárodný obchod, rozvojová pomoc a pod.). Podobne býva členené aj Stále zastúpenie pri EÚ (SZ), ktoré zabezpečuje priamy výkon národnej politiky voči EÚ (delenie agendy podľa COREPER 1 a COREPER 2). Záujmy jednotlivých ÚOŠS sú zabezpečované cez ich zástupcov pôsobiacich na SZ, resp. priamou účasťou expertov z ÚOŠS v pracovných skupinách, resp. ministerských zasadnutiach EÚ, ako aj pôsobením v rôznych medziministerských koordinačných komisiách.
 
Viaceré krajiny z členských štátov majú zaužívaný tzv. centralizovaný model koordinácie rozhodovacieho procesu. To platí pre Dánsko, Francúzsko, Holandsko, Fínsko, Belgicko, Veľkú Britániu, Rakúsko a Španielsko. Koordinácia v týchto členských štátoch EÚ je charakteristická vybudovaním jednej koordinačnej, administratívnej jednotky, ktorá nesie hlavnú zodpovednosť za koordináciu, presadzovanie a implementáciu politiky Únie v danej krajine. Táto jednotka nesie aj zodpovednosť za presadzovanie záujmov príslušnej členskej krajiny v Bruseli. V krajinách EÚ je zvyčajne uvedenou koordinačnou úlohou poverené MZV, len v niektorých krajinách sú dodatočné koordinačné mechanizmy mimo MZV – napr. Francúzsko (špecializovaná inštitúcia – Generálny sekretariát pre medziministerskú koordináciu európskych ekonomických záležitostí). 

Na druhej strane niektoré členské krajiny, ako napr. Taliansko, Luxembursko, Írsko, Grécko,  Portugalsko a Nemecko uplatňujú tzv. decentralizovaný model koordinácie rozhodovacieho procesu pri zabezpečovaní politiky v EÚ. Koordinácia tu nie je zabezpečovaná osobitnou centrálnou administratívnou jednotkou, ale podieľajú sa na nej viaceré administratívne jednotky. Tieto administratívne jednotky implementujú politiku Únie v príslušných odvetviach, pričom nie vždy berú do úvahy vývoj v ostatných oblastiach. Vo všeobecnosti decentralizovaný model nezabezpečuje koherentnosť zahraničnej politiky daného štátu, vyznačuje sa nekoordinovanosťou a nejednotnosťou výstupov na Stále zastúpenie pri EÚ. V prípade decentralizovaného modelu by mohlo ľahko dôjsť k roztrieštenosti pokynov smerom do Bruselu. Aj pri decentralizovanom modeli má však MZV príslušnej krajiny osobitné postavenie pri rozhodovaní v európskych záležitostiach.
	
Podstatou rokovaní v rámci EÚ je obhajoba národných záujmov pri hľadaní spoločne akceptovateľného kompromisu. Zo skúseností krajín EÚ vyplýva, že najmä pre menšie štáty je výhodnejšie po vstupe do EÚ zaviesť centralizovaný model, ktorý umožňuje zabezpečenie väčšej koordinovanosti postupu v EÚ v záujme ovplyvnenia rozhodnutí EÚ. Mnohokrát sú výsledné rozhodnutia ministerských Rád EÚ výsledkom celkového balíka dohôd. Na presadenie svojich záujmov v rámci EÚ kroky malého štátu musia byť koordinovanejšie ako pôsobenie veľkých členských krajín, ktoré sa pri presadzovaní svojich záujmov môžu viac spoliehať na svoju ekonomickú a politickú váhu. Tento systém sa taktiež osvedčil u členských krajín (napr. Dánsko, Španielsko, Rakúsko) v prvých rokoch členstva, keď si príslušné ÚOŠS zvykali na systém práce s európskymi inštitúciami (Príloha č. 1 – obsahuje systém zabezpečenia a koordinácie integračnej politiky v podmienkach vybraných členských krajín EÚ).  

Základy rozhodovacieho procesu v EÚ, komunitárna – národná úroveň  
(graf - Príloha č. 2)

Ťažiskom rozhodovacieho procesu EÚ je tvorba legislatívy Spoločenstva, ktorá má  tri štádiá - iniciatíva, prerokúvanie a rozhodnutie. Európska komisia (EK) je jedným z hlavných protagonistov pri príprave, formulácii, implementácii a kontrole záväzných rozhodnutí prijímaných Európskou úniou. Je iniciatívnym orgánom EÚ. Má výhradné právo navrhovať legislatívu EÚ a predkladať ju Rade EÚ a EP na schválenie. 

Návrhy sa pripravujú v špecializovaných výboroch a pracovných skupinách EK (je ich 700 až 1000) zložených z nezávislých expertov, zástupcov záujmových skupín, ako aj pracovníkov Komisie. Keď sa návrh formálne predloží Rade, Komisia ho môže pozmeniť alebo od neho ustúpiť, a to kedykoľvek počas rozhodovacieho procesu. Členské štáty sa zapájajú do realizačnej práce Komisie prostredníctvom výborov (približne 380 výborov rôzneho druhu). Spravidla už v tejto fáze sa pracovný návrh EK dostáva prostredníctvom Stálych zastúpení členských krajín na príslušné ÚOŠS v členských štátoch EÚ.

EK vypracovaný návrh postúpi Rade, ktorá tento návrh zašle na posúdenie členským krajinám. Rozhodnutia Rady sa pripravujú v jej pracovných skupinách a v COREPERi (už v tejto fáze musia mať zástupcovia ČK inštrukcie ako postupovať pri posudzovaní návrhu). COREPER nemá konečnú rozhodovaciu právomoc a taktiež nedochádza v COREPERi k žiadnym úpravám textu. Touto úlohou je poverený predsedajúci štát Rady spolu s Generálnym sekretariátom Rady. Po zasadaniach COREPERu je materiál predložený do Rady buď ako tzv. A – bod (A – point), ak bola u neho dosiahnutá zhoda alebo tzv. B – bod (B – point), pokiaľ nedošlo k zhode ani k jednotným záverom. Na svojich zasadaniach Rada schvaľuje „A„ body bez diskusie a body „B„ s diskusiou, pričom na prípadné zmeny EK je nutné jednomyseľné hlasovanie. Príslušný minister zastupujúci ČK na Rade musí mať mandát svojej vlády na presadenie záujmov v danej problematike. 

Európsky parlament v rámci procedúry spolurozhodovania vstupuje do legislatívneho procesu spolu s Radou. V rámci procedúry spolupráce môže EP pozmeniť rozhodnutia Rady a  procedúra súhlasu znamená, že právny akt nemôže byť prijatý bez súhlasu EP. Pri ďalších procedúrach má EP funkciu konzultačného orgánu. 

Koordinácia rozhodovacieho procesu v SR

V nadväznosti na dôkladnú analýzu systému uplatňovaného v členských krajinách EÚ a berúc do úvahy existujúcu administratívnu štruktúru v SR, ako aj naše doterajšie skúsenosti z prístupového procesu navrhujeme v podmienkach SR využiť centralizovaný model koordinácie rozhodovacieho procesu. MZV SR bude aj naďalej zohrávať kľúčovú úlohu pri koordinácii politiky SR k EÚ, vrátane presadzovania jednotnej pozície Slovenska v EÚ, významne sa bude podieľať na identifikácii priorít národného záujmu a spôsobe ich presadzovania v rámci koordinácie rozhodovacieho procesu EÚ. Kompetencie ústredných orgánov štátnej správy pri zabezpečovaní jednotlivých sektorových politík touto koordinačnou úlohou ministerstva zahraničných vecí nebudú dotknuté.  

Charakteristické znaky pre koordináciu rozhodovacieho procesu v SR by mali byť nasledovné:

•	Spolupráca: Úzka spolupráca a dôsledná koordinácia medzi rôznymi časťami štátnej správy, vrátane konzultácií s relevantnými záujmovými skupinami. 
•	Informácie: Všetci účastníci koordinácie rozhodovacieho procesu musia mať dobré vedomosti a informácie o hlavnom smerovaní slovenskej politiky smerom k EÚ, tak vo svojej ako i v príbuzných oblastiach a sektoroch. Takto vybavení účastníci sú pripravení deklarovať smerovanie SR v rokovaniach s vysokým stupňom pravdepodobnosti.
•	Súdržnosť: Prijímanie opatrení na potvrdenie súdržnosti medzi slovenskými pozíciami v rozličných, príbuzných oblastiach a kontinuita v argumentácii v procese diskusie. Toto je dosiahnuté načrtnutím hlavnej línie a zabezpečením rýchleho vyriešenia prípadov, kde musí byť braný do úvahy konflikt záujmov.
•	Konsenzus: Všetci účastníci koordinácie rozhodovacieho procesu by mali pracovať na hľadaní riešenia, ktoré bude prijateľné pre každého. 
•	Mechanizmus: Existencia jasnej základnej štruktúry pre proces vnútornej koordinácie stanovísk a pre prijímanie rozhodnutí.

Za základ budúcich štruktúr koordinácie rozhodovacieho procesu v SR považujeme existujúce štruktúry aktívne pôsobiace v prístupovom procese SR do EÚ – jednotlivé pracovné skupiny  vytvorené na rezortoch, Skupina hlavného vyjednávača a Výbor NR SR pre európsku integráciu. Zároveň je nevyhnutné, aby boli do tohto procesu aktívne zapojené i legislatívne a aproximačné útvary ústredných orgánov štátnej správy, nakoľko tieto útvary predstavujú výkonné miesta plnenia legislatívnych úloh v procese aproximácie práva SR s právom ES/EÚ.
Pri tvorbe koordinácie rozhodovacích štruktúr v SR sme vychádzali aj zo systému práce EÚ (EK, COREPER, Rada EÚ – bližšia informácia je uvedená v Prílohe č. 3 – Všeobecný prehľad rozhodovacieho procesu v EÚ). 

Navrhované zložky koordinácie rozhodovacieho procesu v SR

1.	Rezortná koordinačná skupina – reprezentuje najnižší stupeň koordinácie rozhodovacieho procesu
2.	Komisia pre záležitosti EÚ 1 – zodpovedá za koordináciu politiky SR smerom k EÚ v problematike prerokovávanej na COREPER 1
3.	Komisia pre záležitosti EÚ 2 – zodpovedá za koordináciu politiky SR smerom k EÚ v problematike prerokovávanej na COREPER 2
4.	Vláda SR – schvaľuje zásadné otázky politiky SR v EÚ
5.	Národná rada SR/Výbor NR SR pre EÚ – parlamentná podpora v záležitostiach týkajúcich sa EÚ

Rezortné koordinačné skupiny 
Reprezentujú prvú úroveň koordinácie rozhodovacieho procesu s cieľom identifikovať podstatu slovenskej pozície. Rezortné koordinačné skupiny majú veľký vplyv na prípravu pozície vo všetkých etapách rozhodovacieho procesu. 

Príslušný ÚOŠS si zriadi svoju vlastnú Rezortnú koordinačnú skupinu a zodpovedá za jej činnosť. Zloženie a počet členov rezortnej koordinačnej skupiny bude závisieť od problematiky a od šírky európskej agendy daného rezortu a bude ich menovať príslušný minister, resp. vedúci ÚOŠS. V prípade prerokovávania špecifickej problematiky vedúci Rezortnej koordinačnej skupiny (na úrovni generálneho riaditeľa, resp. riaditeľa) pozýva „ad hoc„ na stretnutia aj expertov z iných ÚOŠS, agentúr a záujmových skupín. MZV SR bude mať zastúpenie v každej rezortnej koordinačnej skupine. Počet stretnutí Rezortných pracovných skupín bude rôzny a bude závisieť od nutnosti prijať odporúčania pre Komisie pre záležitosti EÚ 1 alebo 2. Na príslušnom rezorte by sa mala zriadiť iba jedna Rezortná koordinačná skupina.

Štruktúra jednotlivých ÚOŠS je rôznorodá z hľadiska ich participácie na politikách EÚ a je potrebné, aby odzrkadľovala potreby novej členskej krajiny. Vzhľadom na rôzny záber a hĺbku problematiky EÚ zadefinovanie najvhodnejšej internej štruktúry v jednotlivých ÚOŠS je možné modifikovať v závislosti od potrieb príslušného ÚOŠS. Útvary pre európske záležitosti na rezortoch (sekcie, odbory, resp. oddelenia), poverené koordináciou európskych záležitostí prislúchajúcich danému ÚOŠS, bude vo väčšine prípadov potrebné transformovať. V prípade niektorých ÚOŠS (napr. MV SR - MS SR, MH SR, MF SR), so širším záberom politík EÚ (v súčasnosti zastrešovaných viacerými pracovnými skupinami), navrhujeme ustanoviť rezortnú koordinačnú skupinu na zodpovedajúcej kompetenčnej úrovni (napr. sekciu pre EÚ), ktorá bude zastrešovať a koordinovať všetky politiky spadajúce do pôsobnosti daného rezortu smerom do vnútra rezortu, ale aj smerom na MZV. 

Na zabezpečenie záležitostí medzirezortného charakteru budú podľa potreby vytvárané „ad hoc„ medzirezortné skupiny, prípadne stále medzirezortné skupiny. Tieto skupiny budú vytvárané v prípade riešenia otázok, ktoré presahujú rámec pôsobnosti daného rezortu a na ich zasadnutí budú prizývaní odborníci z tých ÚOŠS, do ktorých pôsobnosti spadá daná problematika. Celý systém súvisiaci s činnosťou medzirezortných pracovných skupín musí byť flexibilný, schopný reagovať na aktuálnu potrebu, konkrétnu situáciu v EÚ. Pri tvorbe rezortných koordinačných skupín, ako aj pri práci medzirezortných pracovných skupín je vhodné využiť skúsenosti z činnosti pracovných skupín zriadených na rokovania o vstupe SR do EÚ (bolo zriadených 29 pracovných skupín, z ktorých každá je zodpovedná za svoju funkčne špecializovanú časť rokovaní s EÚ).

Rezortné koordinačné skupiny sa budú zameriavať najmä na podstatu návrhov Komisie. Ich úlohou bude poukázať na negatívne a pozitívne dôsledky, ktoré predmetný návrh môže mať pre Slovensko. To umožní už v úvodnej fáze predloženia návrhu identifikovať, aké stanovisko zaujme SR voči predmetnému návrhu, či ho je možné prijať alebo bude nutné presadiť určité úpravy. Posúdenie týchto faktorov predurčí, či prijme Slovensko v rámci EÚ defenzívnu alebo ofenzívnu negociačnú stratégiu a bude dôležité z hľadiska postupu pri spracovávaní návrhu v rozhodovacom procese SR.

Prípadné nesúhlasné stanoviská sa musia opierať o účinné argumenty. Ostro formulované pozície strácajú svoju dôveryhodnosť v prípade, že sa od nich následne ustúpi, resp. ak boli zamietnuté ako neodôvodnené. 

Po predložení návrhu Európskej komisie Rade EÚ, Stále zastúpenie SR pri EÚ postúpi materiál na MZV SR a paralelne príslušnej Rezortnej koordinačnej skupine, ktorá bude koordinovať prípravu pozície SR. Príslušný ÚOŠS v nadväznosti na problematiku a v rámci svojich kompetencií urýchlene postúpi návrh zainteresovaným inštitúciám a relevantným záujmovým skupinám za účelom ďalších konzultácií. Na základe tejto rýchlej konzultácie bude vytvorená pracovná verzia Rámcovej pozície, ktorá bude základom pre diskusiu v Rezortnej koordinačnej skupine.
Záležitosti mimoriadneho významu pre záujmy Slovenskej republiky by mali byť predkladané rezortnej koordinačnej skupine na hĺbkové ohodnotenie v jednej z prvých fáz. Takáto stratégia umožní pripraviť základ pre aktívne pôsobenie zástupcov SR s cieľom vplývať na záverečnú verziu návrhu. Preto je dôležité, aby už predtým ako EK oficiálne predloží návrh Rade, SR mohla ovplyvňovať prípravu návrhu (cez Stále zastúpenie SR pri EÚ, resp. expertov SR zastupujúcich SR v pracovných skupinách EK). 

Rezortné koordinačné skupiny prerokujú aj návrh ďalšieho postupu. To predovšetkým znamená, že rezortná koordinačná skupina posúdi, či konkrétna záležitosť potrebuje ďalšie rozpracovanie na vyššej úrovni, t.j. či bude predmetom rokovania príslušnej Komisie pre záležitosti EÚ, resp. vlády SR, alebo bude na týchto úrovniach schválená bez diskusie (ako tzv. A - point v systéme EÚ). Rámcová pozícia bude schvaľovaná na rokovaní vedenia kompetenčne príslušného ÚOŠS.

Komisia pre záležitosti EÚ 1
Komisia pre záležitosti EÚ 1 sa bude zaoberať problematikou, ktorá patrí do pôsobnosti COREPER 1 (Vnútorný trh, Energetika, Výskum, Priemysel, Telekomunikácie, Rybárstvo, Doprava, Životné prostredie, Ochrana spotrebiteľa, Zamestnanosť a sociálne záležitosti, Vzdelávanie, Kultúra, Cestovný ruch, Poľnohospodárstvo – veterinárne a fytosanitárne otázky). Vzhľadom na prerokovávanú problematiku v komisii navrhujeme zastúpenie nasledujúcich ÚOŠS: MZV SR, ÚV SR, MH SR, MP SR, MDPaT SR, MK SR, MŠ SR, MŽP SR, MPSVaR SR, MVRR SR, PMÚ SR, ÚNMS SR, MZ SR, MF SR. 

Komisia pre záležitosti EÚ 1 bude zložená zo štátnych úradníkov, ktorí sú zodpovední za koordináciu záležitostí EÚ na príslušných ÚOŠS (v princípe vedúci Rezortných koordinačných skupín na úrovni GR alebo riaditeľa, smerodajné je, aby nominovaný vedúci rezortnej koordinačnej skupiny mal zodpovedajúcu rozhodovaciu právomoc). Komisii bude predsedať riaditeľ príslušného odboru MZV, ktorý bude koordinovať sektorové záležitostí EÚ spadajúce pod COREPER 1. 

Komisia pre záležitosti EÚ 2
Komisia pre záležitosti EÚ 2 sa bude zaoberať problematikou, ktorá patrí do pôsobnosti COREPER 2 (Vonkajšie vzťahy, SZBP a ďalšie otázky všeobecného charakteru, ECOFIN, Rozvoj, Spravodlivosť a vnútorné otázky, Rozpočet.). V komisii navrhujeme zastúpenie nasledujúcich ÚOŠS: MZV SR, ÚV SR, MF SR, MH SR, MO SR, MV SR, MS SR, MVRR SR, MP SR, MPSVaR SR. 

Komisia pre záležitosti EÚ 2 bude zložená zo štátnych úradníkov, ktorí sú zodpovední za koordináciu záležitostí EÚ na príslušných ÚOŠS (v princípe vedúci rezortných koordinačných skupín na úrovni GR alebo riaditeľa). Komisii bude predsedať generálny riaditeľ európskej sekcie na MZV.

Rozdelenie problematiky EÚ do dvoch Komisií lepšie zodpovedá charakteru prerokovávaných záležitostí, štruktúre práce v EÚ a umožňuje flexibilnejšie prerokovávať záležitosti s odlišnou problematikou. Na zasadnutia oboch Komisií budú prizývané iné ústredné orgány štátnej správy „ad hoc„ v prípade, ak sa príslušná Komisia bude zaoberať otázkami, ktoré spadajú do ich pôsobnosti. V princípe by však navrhované pokrytie ÚOŠS malo byť dostačujúce. 

Vychádzajúc zo skúseností súčasných členských štátov navrhujeme, aby sa stretnutia oboch komisií konali pravidelne každý utorok (nie v rovnakom čase). Prípravná práca stretnutí sa uskutočňuje spravidla pod značným časovým tlakom. Program zasadnutí COREPER 1 a COREPER 2 v Bruseli (od ktorého sa odvíja program Komisie 1 a Komisie 2) býva známy najskôr v piatok poobede (v dôsledku rozhodovacieho procesu v EÚ). Podklady sú zaslané členom Komisie najskôr v pondelok a v utorok je nutné zaujať stanovisko, aby mohla byť zaslaná inštrukcia na Stále zastúpenie SR pri EÚ, ktoré bude prezentovať pozíciu SR v COREPERi. Prípravu stretnutí, ako aj jej agendu bude zabezpečovať MZV SR.

Agenda oboch Komisií je rozdelená na „A„ a „B„ časť (podľa vzoru Rady EÚ). „A„ časť je diskutovaná iba na požiadanie. Ak taká diskusia nie je osobitne požadovaná, bude schválená kolektívne. „B„ časť zahŕňa komplikovanejšie záležitosti. Tieto sú vždy diskutované časť po časti, nezávisle na tom, či bola alebo nebola dosiahnutá dohoda na nižšej úrovni. Po každom stretnutí príslušnej Komisie je členom distribuovaný stručný zápis zo stretnutia.

Komisie pripravujú podklady pre rokovania vlády SR týkajúce sa záležitostí EÚ a taktiež v Komisiách sú prerokovávané otázky hlavnej politickej orientácie smerom k EÚ. Komisie majú hlavnú zodpovednosť, na úrovni štátnej správy, na zabezpečenie implementácie európskej politiky SR koordinovaným a konzistentným spôsobom v súlade s hlavnými politickými cieľmi. Komisie pre záležitosti EÚ by mali zachytiť všetky prípady, ktoré spadajú mimo hlavnú líniu politiky SR vo vzťahu k EÚ a hľadať riešenia v danom politickom rámci, keď nedošlo k dohode na úrovni rezortných koordinačných skupín. Komisie by sa mali koncentrovať najmä na problémové prípady.

Na základe výstupov rezortných koordinačných skupín budú Komisie pre záležitostí EÚ pripravovať návrh mandátov (podliehajú schváleniu vládou SR) pre členov vlády na zasadnutia jednotlivých Rád EÚ. Štatút rezortných koordinačných skupín a Komisie pre záležitosti EÚ 1 a 2pripraví MZV v spolupráci so zainteresovanými ústrednými orgánmi štátnej správy. 

Vláda Slovenskej republiky
Vláda SR je najvyšším orgánom v rozhodovacom procese, týkajúcom sa záležitostí EÚ a zaoberá sa zásadnými otázkami vo vzťahu k EÚ. Vláda sa vo vzťahu k EÚ zameriava najmä na:
1. 	otázky národného záujmu, vrátane iniciatív SR v EÚ;
2. 	dôležité otázky nasledujúceho zasadnutia Rady EÚ v Bruseli, predovšetkým ak nebola dosiahnutá zhoda v Komisiách pre záležitosti EÚ; 
3. 	významnejšie politické otázky, prípadné medzirezortné otázky, v ktorých je potrebné určiť zásadné politické smerovanie;
4. 	určenie mandátu SR na nasledujúce zasadanie Rady EÚ, ktorý je záväzný pre príslušného ministra zúčastňujúceho sa zasadania. 

Národná rada Slovenskej republiky
Výbor NR SR pre záležitosti EÚ
V záujme zabezpečenia efektívnej podpory NR SR pre politiku vlády smerom k EÚ, bude vláda pri príprave pozícií SR v EÚ aktívne spolupracovať s Výborom NR SR pre záležitosti EÚ (v súčasnosti výbor NR SR pre európsku integráciu). 

Vláda pravidelne informuje Výbor a konzultuje s ním významné nadchádzajúce aktivity v rámci EÚ ako aj dôležité návrhy predkladané EK. Pravidelne, minimálne raz za mesiac sa uskutočňujú stretnutia Výboru s predstaviteľmi vlády (podľa povahy stretnutia sa zúčastňuje príslušný minister, ako aj predstaviteľ MZV SR). Výbor NR SR je informovaný o výsledkoch rokovania v uskutočnených radách za uplynulé obdobie a hlavných úlohách (problémoch) riešených pred nadchádzajúcimi zasadaniami ministerských rád. 
MZV SR a príslušné ministerstvá iniciatívne informujú Výbor NR SR pre záležitosti EÚ o hlavných krokoch pri napĺňaní politických cieľov SR. K materiálom vypracovaným ÚOŠS v záležitostiach EÚ sa môžu konať stretnutia Výboru pre záležitosti EÚ buď na požiadanie Výboru alebo iniciatívne na požiadanie príslušného predstaviteľa ÚOŠS. K zásadným materiálom smerovania SR v EÚ sa predpokladá rozprava v pléne parlamentu.

Materiály pripravované v rámci koordinácie rozhodovacieho procesu

1.	Rámcová pozícia – pripravovaná na začiatku rozhodovacieho procesu. Zámerom rámcovej pozície je definovať ciele SR a určiť priority SR pre nasledujúcu diskusiu. Pripravuje ho zodpovedajúci ÚOŠS a je schválený príslušnou rezortnou koordinačnou skupinou. Rámcová pozícia je smerodajná pre zástupcu SR v diskusiách v pracovných skupinách Rady EÚ. Rámcová pozícia by mala obsahovať informácie o dôsledkoch implementácie daného návrhu na slovenskú legislatívu, ako aj o ekonomických dôsledkoch pre SR.

2.	Inštrukcia – Na základe rámcovej pozície a výsledkov pracovných diskusií v Rade, vypracuje príslušný ÚOŠS návrh inštrukcie a v prípade legislatívnych otázok ju postúpi na zaujatie stanoviska ÚV SR. MZV SR po zvážení širších zahranično-politických záujmov SR predloží inštrukciu na schválenie Komisii pre záležitosti EÚ 1 alebo 2. Po jej schválení MZV SR zasiela inštrukcie na Stále zastúpenie SR pri EÚ. Zástupcovia SR v COREPERi postupujú podľa zaslaných inštrukcií. Právomoc na zasielanie inštrukcií Stálemu zastúpeniu SR pri EÚ, ktoré majú charakter pozícií SR, bude mať výhradne MZV SR. 

3.	Mandát – pripravovaný v neskoršom štádiu, ak je záležitosť predložená na diskusiu alebo rozhodnutie na zasadnutia Rady EÚ. Bude dôležité odhadnúť do akej miery bude predpokladaný výsledok diskusie v EÚ akceptovateľný pre SR. Návrh mandátu pripraví zodpovedajúci ÚOŠS v spolupráci s Komisiou 1 alebo 2 na základe doteraz spracovaných materiálov (rámcová pozícia, inštrukcia) a na základe výsledkov rokovaní v COREPERi. Po príprave mandátu v príslušnej Komisii pre záležitosti EÚ mandát schváli vláda SR.

Podstatou mandátu bude formulácia odporúčaní a stanovenie možného manévrovacieho priestoru. Odporúčania by mali dovoliť príslušnému ministrovi zastupujúcemu SR na zasadnutí Rady vstúpiť do diskusie tak, aby mohol dôsledne hájiť záujmy SR. Mandát by mal byť konkrétny – napr. pokyny na vystúpenie (konkrétne argumenty. pripomienky, návrhy) a obsahovať inštrukcie pre alternatívny vývoj. V prípade, že nebudú splnené základné podmienky pre schválenie návrhu zo strany SR, predstaviteľ SR bude hlasovať proti. 

Zhrnutie koordinácie rozhodovacieho procesu

1.	EK pripraví návrh, ktorý konzultuje vo výboroch a pracovných skupinách, SR pracuje na príprave svojej pozície (prostredníctvom svojich zástupcov v pracovných skupinách EK sa podieľa na príprave návrhov).

2.	EK predloží návrh Rade ® Stále zastúpenie SR pri EÚ zašle návrh MZV SR a príslušnej rezortnej koordinačnej skupine, ktorá podľa potreby konzultuje príslušné záujmové skupiny ® príslušný ÚOŠS pripraví rámcovú pozíciu (ktorá je smerodajná pre zástupcu SR v pracovných skupinách v Rade EÚ) ® na základe rámcovej pozície ÚOŠS vypracuje návrh inštrukcie, ktorá sa v prípade legislatívnych otázok predloží na zaujatie stanoviska ÚV SR a následne na schválenie do Komisie pre záležitosti EÚ 1 alebo 2 (podľa toho či daná problematika spadá do pôsobnosti COREPER 1 alebo COREPER 2) ® schválená inštrukcia je zasielaná výhradne MZV SR na Stále zastúpenie SR pri EÚ ® zástupcovia v COREPERi postupujú podľa zaslaných inštrukcií.

3.	Zasadanie Rady EÚ ® pre rokovania Rady ministrov sa v príslušnej Komisii pripraví návrh  mandátu SR (návrh stanoviska SR pre príslušného ministra na vystúpenie v Rade) ® návrh mandátu je schválený vo vláde (záležitosti mimoriadneho významu sú konzultované s Výborom NR SR pre záležitosti EÚ) ® mandát je záväzný pre ministra zúčastňujúceho sa príslušnej Rady.

4.	Schválenie návrhu v Rade EÚ ® po schválení predmetného návrhu v Rade ministrov je Výbor NR SR pre záležitosti EÚ pravidelne (minimálne raz do mesiaca) informovaný.

Prispôsobenie organizačných štruktúr vstupu do EÚ

Novej situácii po vstupe do EÚ (resp. už po podpise Prístupovej zmluvy, t.j. 1. polrok 2003) bude potrebné prispôsobiť aj organizačné štruktúry MZV SR, Stáleho zastúpenia SR pri EÚ, ako aj ostatných ÚOŠS. 

Jednotlivé ÚOŠS
Na jednotlivých ÚOŠS budú zohrávať kľúčovú úlohu Rezortné koordinačné skupiny. Tieto rezortné koordinačné skupiny budú zodpovedné za koordináciu európskych záležitostí prislúchajúcich danému ÚOŠS s MZV SR, ale hlavne vo vnútri rezortu. Rezortné koordinačné skupiny budú priamo komunikovať so Stálym zastúpením SR pri EÚ pri príprave Rámcovej pozície SR (najmä so zástupcom svojho rezortu), v zásadných otázkach paralelne informovať MZV SR, v odôvodnených prípadoch konzultovať svoj postup s MZV SR a taktiež budú pripravovať materiály na zasadnutia Komisie pre záležitosti EÚ 1 a 2. Inštrukcie na zasadnutia COREPER 1 a 2 budú zásadne posielané prostredníctvom MZV SR.

Vzhľadom na úpravu koordinácie počas prístupového procesu a po vstupe SR do EÚ je nutné, aby všetky ÚOŠS prehodnotili svoju vlastnú štruktúru koordinácie európskych záležitostí dovnútra ako i vo vzťahu k MZV SR s cieľom zabezpečenia jej čo najväčšej efektívnosti, a to najneskoršie do 30. júna 2003.