Priebežná správa k zabezpečeniu klimaticko-energetického balíčka v podmienkach Slovenskej republiky

Obsah materiálu

1.	Smernica o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov | 2
2.	Smernica, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/87/ES o obchodovaní s emisnými kvótami skleníkových plynov | 7
3.	Rozhodnutie o úsilí členských štátov znížiť emisie skleníkových plynov v sektoroch mimo schémy obchodovania s emisnými kvótami | 9
4.	Smernica o geologickom ukladaní a skladovaní oxidu uhličitého (CCS – Carbon capture and storage) | 13
5.	Kapacitné zabezpečenie implementácie balíčka na úrovni rezortov – úlohy a odhadované náklady zo štátneho rozpočtu | 14
6.	Záver | 17

1. Smernica o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov

Smernica je  hlavným nástrojom na dosiahnutie cieľa EÚ o 20 % podiele obnoviteľných zdrojov energie na konečnej spotrebe. Návrh sa týka troch oblastí: elektrickej energie, vykurovania a chladenia a dopravy. Návrh smernice možno rozdeliť na štyri oblasti:

•	stanovenie národných cieľov pre podiel OZE do roku 2020,
•	vydávanie a obchodovanie so zárukami pôvodu,
•	kritériá udržateľnosti pre biopalivá,
•	ustanovenia týkajúce sa regulácie a prístupu do siete.   

Analýzu finančných dosahov ustanovení smernice o podpore energie z OZE na štátny rozpočet a investície súkromného sektora komplikuje skutočnosť, že v súčasnosti prebieha prvé štádium rokovaní o jej návrhu. V rámci rokovaní evidujeme celý rad otvorených otázok, ktoré môžu výrazne zmeniť odhadované náklady na jej implementáciu. 

Cieľ SR je určený ako podiel 14 % OZE na konečnej spotrebe energie. V súčasnosti však prebieha diskusia o štatistickej definícii pre konečnú spotrebu energie. 

Pri kritériách udržateľnosti pre biopalivá aj napriek faktu, že tu postúpila diskusia najďalej, je potrebné zdôrazniť, že v tomto okamihu nie sú vyriešené niektoré zásadné otázky. Kľúčovou otázkou je predovšetkým výška úspory skleníkových plynov, ktorá by pri zvýšení v roku 2015 na 50 % predstavovala vyššie náklady súvisiace s vyšším podielom využívania biopalív druhej generácie. Na druhej strane však biopalivá druhej generácie napomôžu výrazne znížiť emisie v doprave, majú lepšie kvalitatívne parametre pre spaľovacie motory a nebudú ohrozovať potravinovú bezpečnosť a spôsobovať rast cien potravín, tak ako biopalivá prvej generácie. 

Zároveň je dôležité uviesť, že plnenie cieľov v oblasti OZE a energetickej efektívnosti bude pozitívne ovplyvňovať plnenie redukčných cieľov pri znižovaní emisií skleníkových plynov, takže konečnú finančnú a investičnú bilanciu bude možné urobiť len na základe integrovaného posúdenia opatrení pre celý balíček. 

1.A Analýza technického potenciálu na dosiahnutie 14 % cieľa OZE

Slovensko má na základe návrhu Európskej komisie zvýšiť využívanie obnoviteľných zdrojov energie v pomere ku konečnej energetickej spotrebe zo 7 % na 14 %. 
Predbežná analýza využívania OZE do roku 2020 vychádza z týchto predpokladov:

•	konečnou energetickou spotrebou sa rozumie čistá konečná spotreba,
•	konečná energetická spotreba v roku 2020 zostane na rovnakej úrovni ako v súčasnosti, t. j. 406 PJ.

Konečné využívanie OZE vo forme elektriny, tepla a biopalív v roku 2020 bude teda predstavovať 57 PJ. Z dôvodu strát pri výrobe elektriny z biomasy, ako aj ďalších strát v iných transformáciách biomasy na energiu alebo na palivá je pre túto konečnú spotrebu potrebné využívať 65 PJ OZE.

Biomasa
Biomasa, ako jedna z foriem obnoviteľných zdrojov energie, je považovaná za zdroj s najväčším potenciálom (147 PT ročne). Zdroje biomasy vhodnej na energetické využitie sú rozmiestnené relatívne rovnomerne po celom území Slovenska. Podmienkou dosiahnutia trvalo udržateľnej efektívnosti produkcie a následného energetického využívania biomasy je voľba vhodných technológií produkcie, dopravy, úpravy, skladovania a energetickej premeny s cieľom minimalizácie dopravných nákladov a optimálneho uspokojovania energetickej potreby v jednotlivých regiónoch.

Biomasa má veľkú perspektívu pri výrobe tepla, pri kombinovanej výrobe elektriny a tepla, ale aj pri znižovaní odpadu z rastlinnej a živočíšnej výroby, čo môžu využiť poľnohospodári pri diverzifikácii svojich fariem najmä výstavbou bioplynových staníc, ktoré tento odpad spracujú a efektom výroby energie nielen pre ich vlastnú farmu. Využívaním biomasy sa navyše zvýši spoľahlivosť dodávok energie, zvýšia sa ekonomické aktivity na vidieku, pričom sa vytvoria nové pracovné miesta.

Pre dosiahnutie trvalo udržateľného rozvoja produkcie a energetického využívania biomasy je potrebné zamerať sa na riešenie týchto priorít:

•	Finančná podpora produkcie biomasy na energetické využitie v pôdohospodárstve a ostatných odvetviach. Je potrebné zamerať sa na podporu produkciu drevnej biomasy na lesnej, poľnohospodárskej a ostatnej pôde vrátane využitia bielych plôch, brehových porastov a intenzívnych porastov rýchlorastúcich drevín. Veľké rezervy sú pri  využívaní organických odpadov z priemyslu a komunálnej sféry.
•	Zavádzanie technológií prípravy a energetického využívania biomasy do praxe 
(od ťažby, zberu až po výrobu a spracovanie). Pre podporu trhu s biomasou je nevyhnutné budovanie  technologických liniek na spracovanie paliva na báze poľnohospodárskej a lesnej biomasy vo forme štiepky, peliet, brikiet, rastlinných olejov a kvapalných biopalív. V súlade so Stratégiou vyššieho využívania obnoviteľných zdrojov energie, schválenej vládou SR v apríli 2007 budovať tepelné zariadenia na efektívne spaľovanie biomasy a pre kombinovanú výrobu tepla a elektriny na zabezpečenie tepelnej energie pre poľnohospodárske a lesnícke podniky a komunálnu sféru.
•	Inventarizácia zdrojov a potrieb využitia biomasy pre energetické účely, pre poľnohospodárstvo, pre výrobu biozložiek, pre potreby celulózo–papierenského priemyslu, pre výrobu degradovateľných polymérov a pre výrobu chemických špecialít.
•	Podpora vedy, výskumu a vzdelávania v oblasti energetického využívania biomasy.
•	Legislatívno-technické opatrenia.

Biopalivá 
Biopalivá vyrábané z biomasy budú dominantne napĺňať cieľ 10 % OZE v doprave a ich množstvo bude závisieť od spotreby motorových palív. Hoci relatívna spotreba motorových palív je nižšia ako vo vyspelých krajinách, nie je vhodné predpokladať rýchly rast tejto spotreby z dôvodu tlaku EK na zníženie emisií CO_2 automobilov, rozvoj vodnej a  železničnej dopravy na úkor kamiónovej a podpora hromadnej dopravy pred individuálnou. Úspory motorových palív v doprave by mali byť podporované, naopak automobily s vyššími emisiami CO_2  by mali znášať vyššie náklady.

SR by sa mala usilovať o čo najvyšší podiel biopalív II. generácie, aby dosiahla  významné zníženie emisií v doprave. To si však vyžaduje výskum a vývoj a partnerstvo pri výskumných úlohách a demonštračných zariadeniach s ostatnými krajinami. 
Plnenie cieľa náhrady fosílnych palív biozložkami na úrovni 10% do roku 2020 je ešte predmetom intenzívnych rokovaní.

Vplyv rastu výroby biopalív na poľnohospodárske výrobky
Otázka nedostatku surovín pre výrobu potravín z dôvodu výroby biopalív nie je zatiaľ 
na Slovensku akútna. Podľa doterajších kvantifikácii by cieľ podielu biopalív v doprave do roku 2010 vyžadoval na výrobu metylesterov približne 40 % zberovej plochy repky a na výrobu bioetanolu 12 % zberovej plochy kukurice, čo je 5,8 % projektovanej zberovej plochy. Splnenie cieľa do roku 2020 (10 % palív spotrebovaných v doprave) by približne zdvojnásobilo uvedené čísla. Slovensko v uvedených komoditách disponuje vývoznými prebytkami, takže splnenie cieľov v oblasti biopalív by významnejšie neovplyvnilo zdroje pre domáce potravinové použitie. Napríklad v hospodárskom roku 2007/2008 sa odhaduje export 530 tisíc ton pšenice a jačmeňa a 110 tisíc ton kukurice. Súčasne sa v domácom použití počíta so spotrebou 230 tisíc ton kukurice na výrobu bioetanolu, čo je približne na úrovni predpokladanej potreby v rok 2020 na splnenie cieľa EÚ v oblasti dopravy. Vzhľadom na existujúci jednotný trh a dopyt po surovinách na výrobu biopalív aj v ostatných členských krajinách by sa prípadné deficity ponuky vyrovnávali cez cenové trhové mechanizmy na celoeurópskom trhu. SR sa pripája k podpore produkcie biopalív druhej generácie vyrábaných z produktov, ktoré nie sú viazané na výrobu potravín („nepotravinárska“ lignocelulózová biomasa – drevo, ťažobné zvyšky, seno, slama, rastlinné odpadky, rýchlorastúce dreviny a ďalšie) a limitovanie podielu produkcie obilnín a olejnín na biopalivá z celkovej výmery poľnohospodárskeho podniku. 

Je potrebné, aby sa v analýzach a projekciách, na základe ktorých sa budú prijímať opatrenia na využívanie biomasy na energetické účely, zohľadňovali aj súvislosti s vývojom európskeho a globálneho potravinového trhu a vplyvy na riešenie problému potravinovej bezpečnosti.     

Výroba elektriny z OZE
Výroba elektriny z vodnej energie môže v prípade výstavby plánovaných malých vodných elektrární a veľkých vodných elektrární v roku 2020 dosiahnuť 20 PJ. Možno predpokladať, že výroba energie z ďalších OZE (slnečná, geotermálna a veterná energia) nebude z dôvodu vyšších nákladov predstavovať v SR významný podiel (cca 2 PJ).

Využívanie OZE na úrovni 65 PJ je minimálne množstvo, ktoré napĺňa cieľ 14 %. Je potrebné zdôrazniť, že v prípade obchodovania so zárukami pôvodu, kedy SR bude mať príjmy z predaja týchto záruk, je vhodné aj z hľadiska energetickej bezpečnosti využívať cca 100 PJ OZE tak, ako je navrhnuté v Stratégii energetickej bezpečnosti SR. 

1.B Predpokladané náklady na realizáciu opatrení

Podpora OZE vychádza z princípu minimalizácie nákladov pri integrovanom prístupe k cieľu OZE a cieľu zníženia emisií skleníkových plynov. Celkové finančné potreby možno rozdeliť na výdavky zo ŠR SR a investičné náklady podnikateľských subjektov. 

Výdavky zo štátneho rozpočtu sú podrobnejšie analyzované v časti 5.

Odhadované náklady podnikateľských subjektov na výstavbu zariadení a investície spojené s dosiahnutím 14 % podielu OZE na konečnej spotrebe predstavujú do roku 2020 pre SR cca 110 – 150 mld. Sk (3,4 – 4,7 mld. EUR) (tabuľka 1). V tejto sume je zarátaná aj prečerpávacia vodná elektráreň Ipeľ, ktorá len nepriamo prispeje k vyššej výrobe elektriny z OZE. Okrem týchto investičných nákladov je potrebné rátať aj s nákladmi na investície do distribučnej sústavy, ktoré v súčasnosti nie je možné odhadnúť.

Tab. 1: Prehľad odhadovaných investičných nákladov   

Využívanie
rok 2005
[PJ]

Využívanie
rok 2020
[PJ]

Potrebné investičné náklady
[mld. Sk]

Teplo spolu | 17 | 43 | 48 - 75
Biomasa | 17 | 35 | 30 - 45
Slnečná a geotermálna energia | 0 | 8 | 18 - 30
Elektrina spolu* | 17 | 22 | 62 - 75
Vodná energia | 17 | 20 | 20 – 25
Prečerpávacia VE - Ipeľ** | 0 | 0 | 22 – 25

Slnečná, geotermálna
 a veterná energia

0

2

20 – 25

Spolu | 34 | 65 | 110 - 150

Zdroj: MH SR, projektované na základe Stratégie vyššieho využívania obnoviteľných zdrojov energie, apríl 2007
* 	využívanie OZE tu znamená množstvo vyrobenej elektriny
** 	prečerpávacia vodná elektráreň akumuluje elektrinu, je vhodným prvkom pre elektrizačnú sústavu pre zvýšené využívanie OZE a jadrovej energie

1.C Podpora plnenia cieľov v oblasti OZE ekonomickými nástrojmi

Pre dosiahnutie indikatívnych cieľov z návrhu smernice o podpore obnoviteľných zdrojov energie je potrebné vyčleniť finančné zdroje na realizáciu opatrení zo Stratégie vyššieho využitia obnoviteľných zdrojov v SR a ďalších podporných programov:

•	Program vyššieho využívania biomasy a slnečnej energie v domácnostiach
•	Akčný plán využívania biomasy na roky 2008 – 2013
•	Financovanie projektov a informačných kampaní podporujúcich využívanie obnoviteľných zdrojov energie prostredníctvom štrukturálnych fondov EÚ v programovom období 2007 – 2013 nielen cez Operačný program Konkurencieschopnosť a hospodársky rast, Operačný program Životné prostredie a Operačný program rozvoja vidieka, ale aj cez Regionálny operačný program a Operačný program Bratislavský kraj. 
•	Vybudovanie fungujúcej siete energetických poradcov, ktorá by mohla slúžiť aj ako informačná databáza pre aktivity v oblasti zmeny klímy a adaptácie. 

Úlohou štátu je zaviesť motivačné alebo regulačné opatrenia pre podporu využívania OZE. Aktuálne dostupným a vhodným nástrojom financovania sú štrukturálne fondy. 

Výroba elektriny z OZE je nákladnejšia ako v klasických zariadeniach. Pripravovaný zákon o podpore OZE bude garantovať vyššiu cenu pre takúto zelenú elektrinu na dlhšie časové obdobie. Je vhodné zapojiť spoločnosti s účasťou štátu do výstavby takých zariadení na výrobu elektriny, ktoré svojím rozsahom predstavujú väčšie projekty.

Je predpoklad, že podpora elektriny z OZE vzhľadom na investičnú náročnosť zariadení sa premietne do koncovej ceny elektriny alebo bude mať vplyv na štátny rozpočet. Takáto elektrina však v dlhodobom horizonte v prípade nárastu cien fosílnych palív a vysokých cenách za nákup emisných kvót bude cenovo konkurencieschopná. 

1.D Administratívne a organizačné zabezpečenie plnenia na úrovni vlády

Úlohy:

•	Zriadenie nezávislého orgánu, ktorý bude dohliadať na obchod so zárukami pôvodu vrátanie vydávania, registrácie a rušenia (podľa predbežného návrhu URSO);
•	Vytvorenie systému pre udeľovanie osvedčení pre inštalatérov zariadení OZE, školenia a prípadne aj za vydávanie potrebných certifikácií (podľa predbežného návrhu SEIA).

2. Smernica, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/87/ES o obchodovaní s emisnými kvótami skleníkových plynov

Smernica definuje nové pravidlá pre  schému obchodovania na obdobie po roku 2013, teda na tretie, 8-ročné obchodovateľné obdobie (2013-2020). 
Podľa návrhu na revíziu smernice sa:

•	schéma obchodovania rozšíri na ďalšie sektory (chemický priemysel, výroba hliníka a  letecká doprava) a plyny (oxid dusný, metán a perfluorované uhľovodíky);
•	zmenia doterajšie pravidlá pre prideľovanie kvót tak, že emisné kvóty pre všetky zdroje v schéme budú stanovené na EÚ úrovni na základe priemerného množstva kvót v období 2008 – 2012 a toto množstvo bude ďalej lineárne znižované stanoveným koeficientom tak, aby celkové množstvo kvót v roku 2020 nepresiahlo objem 1 720 mil. ton CO_2 _ekviv.
•	zásadne posilní prideľovanie emisných kvót formou aukcií s rôznym podielom povinných aukcií v závislosti od typu aktivity;
•	zjednotia a sprísnia sa pravidlá na monitorovanie a overovanie emisií z prevádzok zaradených do schémy. 

2.A Technické opatrenia na plnenie redukčných  cieľov

Vzhľadom na to, že tento trhový nástroj prenáša zodpovednosť za plnenie redukčných cieľov na prevádzkovateľov, bude aj výber opatrení na ich dosiahnutie výlučne v ich kompetencii. 
V oblasti technických opatrení by sa mali podniky orientovať najmä na opatrenia v oblasti zvyšovania energetickej efektívnosti prostredníctvom:

•	monitorovania a riadenia spotreby energie v priemyselných podnikoch;
•	optimalizácie premeny a distribúcie energie;
•	investícií do inovačných technológií;
•	energetických auditov, ktoré sú základom pre určenie potenciálu úspor energie; 
•	technologických opatrení, ESTEP, inovácií.

Pre energetické odvetvia a podniky spracovateľského priemyslu, ktoré dodávajú teplo, je stanovená povinnosť hospodárneho prevádzkovania zariadení na premenu a dopravu energií alebo energetických médií prostredníctvom: 

•	pravidelnej údržby a modernizácie sústav tepelných zariadení (zdroje tepla v spracovateľskom priemysle, z ktorých je čiastočne zásobovaný teplom iný sektor ako spotrebiteľský priemysel, rozvody tepla, kombinovaná výroba elektriny a tepla);
•	zavádzania nových, progresívnych a environmentálne vhodných technológií.

2.B Predpokladané náklady na realizáciu opatrení
 
V tomto prípade ide o investície súkromného sektora a ich objem nie je možné v danej fáze vyčísliť. Rozhodnutie prevádzkovateľov bude ovplyvňovať množstvo faktorov, medziiným aktuálny vývoj cien energetických nosičov, surovín a technológií, vývoj na trhu s emisnými kvótami, rozvojové plány, ale aj národná finančná a investičná stratégia.

2.C Podpora plnenia cieľov ekonomickými nástrojmi

Podrobná analýza nie je k dispozícii, v špecifických a odôvodnených prípadoch je možné použiť nové pravidlá štátnej pomoci, je však potrebné zaručiť transparentnosť ich použitia a minimalizovať riziká nerovnováhy na trhu. 

Z úrovne vlády je možné investície súkromného sektora do inovatívnych, nízko uhlíkových technológií ďalej stimulovať prostredníctvom regulačných opatrení, ekonomických nástrojov a špecifických programov zameraných na:

•	podporu eko-investícií,
•	podporu transferu technológií,
•	financovanie výskumných a vývojových programov, podporu individuálnych programov na zvýšenie energetickej efektívnosti,
•	podporu výskumných pracovísk a aplikovaného výskumu.

2.D Administratívne a organizačné zabezpečenie procesu na úrovni vlády 

Úlohy:

•	Vytvorenie primeraného kapacitného rámca pre systém aukcií emisných kvót; 
•	Vytvorenie primeraného kapacitného rámca pre včasné prideľovanie kvót účastníkom schémy obchodovania;
•	Návrh postupu a pravidiel pre otvorené aukcie emisných kvót na národnej úrovni;
•	Príprava pravidiel pre využívanie výnosov z aukcií v súlade s požiadavkami legislatívy; 
•	Príprava transparentných pravidiel štátnej pomoci v podmienkach plnenia strategických cieľov (presadzovanie environmentálnych a hospodárskych záujmov na základe viacerých kritérií – podiel na celkovej tvorbe emisií, podiel na tvorbe HDP, zamestnanosť, regionálne rozdiely, externality....).

Predpokladané náklady zatiaľ nie sú k dispozícii, ich výška bude závisieť od konečnej podoby návrhu pre odborné a administratívne zabezpečenie procesu.

Výnosy z aukcií sú príjmom štátneho rozpočtu. Ich celkový objem bude závisieť od konečnej podoby legislatívneho návrhu – teda od schválených podielov pre aukcie v jednotlivých sektoroch - ale tiež od aktuálnej ceny  na trhu. Hrubý a zatiaľ len teoretický odhad hovorí, že ročné výnosy z aukcií v SR od roku 2013 by sa mohli pohybovať v objemoch od 187 do 750 mil. eur (cca 6 až 23 mld. Sk) pri predpokladanej cene od 10 do 40 eur/tonu CO_2 _ekviv.  Návrh smernice ustanovuje povinnosť použiť 20 % z výnosov na definované ciele, medzi nimi napríklad projekty v oblasti zmeny klímy a adaptácie, projekty na pomoc rozvojovým krajinám, ale aj na kompenzáciu negatívnych dôsledkov opatrení balíčka pre sociálne slabšie vrstvy.

3. Rozhodnutie o úsilí členských štátov znížiť emisie skleníkových plynov v sektoroch mimo schémy obchodovania  s emisnými kvótami

Stanovuje individuálne redukčné ciele do roku 2020 pre členské krajiny v sektoroch nezahrnutých do schémy obchodovania, ako je doprava, pôdohospodárstvo, sektor obyvateľstva a služieb vrátane budov a odpadové hospodárstvo. 

Cieľová hodnota na rok 2020 pre SR je 23 553,3 miliónov ton CO_2 ekvivalentov pre emisie skleníkových plynov zo zdrojov mimo schémy obchodovania. Navrhovaný „nárast“ emisií pre SR v sektoroch mimo schémy o 13 % v porovnaní s rokom 2005 v skutočnosti neznamená možnosť zvyšovať emisie v týchto sektoroch, súvisí len s posunom referenčného roku na rok 2005. Cieľ možno vo vzťahu k súčasným emisiám považovať skôr za stabilizačný a veľmi náročný, keďže len v sektore dopravy bol medzi rokmi 2004 a 2005 evidovaný nárast emisií CO_2 o viac ako 17 %. 

Redukčné ciele budú právne záväzné, pri kontrole plnenia na základe ročných správ sa budú uplatňovať články 226 a 228 Zmluvy o Európskom spoločenstve, pri neplnení bude Európska komisia uplatňovať príslušné ustanovenia zmluvy od formálneho upozornenia až po súdnu žalobu s možnou finančnou pokutou pre členskú krajinu.

3.A Technické opatrenia na plnenie redukčných  cieľov

Pre znižovanie emisií skleníkových plynov v sektoroch mimo schémy obchodovania je k dispozícii pomerne široká škála technických opatrení, pre ktoré sa cena za zníženie mení od –160 do +40 eur/tonu CO_2ekviv. Aj záporná cena zníženia znamená počiatočnú investíciu, tá sa však rýchlo vráti cez úsporu energií. 

Oblasť energetickej efektívnosti, ktorá má nepriamy dosah na množstvo produkovaných emisií, bude preto zohrávať rozhodujúcu úlohu pri plnení redukčných emisných cieľov v sektoroch mimo schémy obchodovania. Pozitívny efekt budú mať opatrenia na strane spotreby zamerané na energetické úspory prierezovo vo všetkých sektoroch, ktoré znižujú rast spotreby energie oproti business-as-usual scenáru vývoja hospodárstva, ale aj opatrenia na strane výroby a prenosu energie.

Vláda SR schválila dňa 24. 10. 2007 uznesením č. 922/2007 Akčný plán energetickej efektívnosti na roky 2008 – 2010. V tomto dokumente boli kvantifikované ciele energetických úspor v súlade so smernicou EP a R č. 2006/32/ES o energetickej účinnosti konečného využitia energie a energetických službách nasledovne:

•	prechodný národný indikatívny cieľ úspor energie pre rok 2010 je dosiahnuť kumulovanú hodnotu úspor vo výške 3 % konečnej energetickej spotreby, t. j. 12 405 TJ,
•	celkový národný indikatívny cieľ úspor energie pre rok 2016 je dosiahnuť kumulovanú hodnotu úspor vo výške 9 % konečnej energetickej spotreby, t. j. 37 215 TJ.

Významnú úlohu pri plnení cieľov akčného plánu budú zohrávať horizontálne opatrenia, predovšetkým:

•	zákon o energetickej efektívnosti,
•	zákon o fonde energetickej efektívnosti,
•	vytvorenie monitorovacieho a informačného systému energetickej efektívnosti,
•	uplatnenie kritéria energetickej efektívnosti vo verejnom obstarávaní,
•	informačné kampane a energetické poradenstvo.

Konečný výber opatrení pre plnenie cieľov balíčka bude možné urobiť až na základe podrobnej analýzy technických a ekonomických nástrojov a so zohľadnením špecifických podmienok krajiny tak, aby sa minimalizovali možné negatívne synergie účinku jednotlivých opatrení. V tejto fáze uvádzame len stručný prehľad kľúčových opatrení s pozitívnym účinkom na znižovanie emisií skleníkových plynov v sledovaných sektoroch.

Doprava 

•	obnova a modernizácia vozidlového parku, kontrola plnenia technických požiadaviek vozidiel v prevádzke,
•	optimálne využitie potenciálu jednotlivých druhov dopravy a podpora rozvoja jej ekologických a energeticky efektívnejších druhov,
•	podpora verejnej osobnej dopravy, jej optimalizácia, zníženie podielu individuálnej automobilovej dopravy na prepravných výkonoch,
•	modernizácia a rozvoj dopravnej infraštruktúry a odstraňovanie úzkych dopravných miest, 
•	riadenie dopravnej prevádzky s využitím informačných a komunikačných technológií a telematiky,
•	zvýšenie podielu železničnej a vodnej dopravy na celkovej preprave prostredníctvom podpory intermodálnej dopravy (kombinovanej),
•	podpora energeticky účinných a nízkoemisných dopravných prostriedkov – elektrické vozidlá, hybridné vozidlá a vozidlá na alternatívne pohonné hmoty,
•	v oblasti dopravnej prevádzky – optimalizácia prepravných potrieb, využívanie logistických reťazcov, výkonové spoplatnenie infraštruktúry, spôsob jazdy a vyťažovanie vozidiel, optimalizácia riadenia využitím informačných a komunikačných technológií a zavádzaním inteligentných dopravných systémov, 
•	podpora a optimalizácia verejnej osobnej dopravy, zefektívnenie časového manažmentu dopravy,
•	technologické zlepšenia (napr. pneumatiky, infraštruktúra) a technické zlepšenia (technika jazdy – tzv. ecodriving),
•	cielené informačné kampane zamerané na vyššiu informovanosť spotrebiteľov v súlade so smernicou 1999/94/ES o informáciách  o spotrebe paliva  a emisiách CO_2 pre spotrebiteľov pri kúpe nových vozidiel.

Sektor obyvateľstva a služieb vrátane budov

Bytový sektor predstavuje sektor s najvyšším potenciálom energetických úspor, a to najmä v spotrebe tepla a palív na výrobu tepla, chladu a na vykurovanie a prípravu teplej vody. Medzi kľúčové technické opatrenia s pozitívnym účinkom na znižovanie emisií skleníkových plynov patrí:

•	aktualizácia a doplnenie predpisov týkajúcich sa energetickej hospodárnosti budov,
•	novelizácia stavebných predpisov a sprísnenie požiadaviek na tepelno-technické vlastnosti budov a stavebných konštrukcií,
•	zlepšovanie tepelno-technických vlastností existujúcich budov a rekonštrukcie systémov vykurovania a zásobovania teplou vodou,
•	stanovenie minimálnych požiadaviek na energetickú efektívnosť verejného osvetlenia,
•	modernizácia verejného osvetlenia a poskytovanie energetických služieb v tejto oblasti,
•	aplikácia legislatívnych opatrení v oblasti energetického označovania spotrebičov a ekodizajnu a stanovenie technických požiadaviek na výrobky,
•	informačné kampane pre spotrebiteľov a zvyšovanie úrovne poradenstva pre spotrebiteľov vzdelávaním dovozcov a predajcov spotrebičov o energetickej efektívnosti spotrebičov,
•	zvyšovanie povedomia cieľovej skupiny o dôležitosti energetickej efektívnosti vo všetkých sektoroch spotreby energie (projektové vzdelávanie, informačné kampane, dostupnosť informácií).

Pôdohospodárstvo 

•	znižovanie emisií metánu z rozkladných procesov,
•	optimalizácia prevádzkových postupov počas činnosti v poľnohospodárstve (dobrá poľnohospodárska prax) – hnojenie, chov dobytka,
•	na lesnej pôde obhospodarovať lesné porasty v súlade s lesnými hospodárskymi plánmi, podporovať projekty na zalesňovanie poľnohospodársky nevyužiteľnej pôdy a realizovať opatrenia na obmedzenie lesných požiarov,
•	zvyšovanie energetickej efektívnosti výmenou morálne aj fyzicky zastaraných technológií v prvovýrobe ako aj v potravinárskom a tabakovom priemysle za nové, účinnejšie typy.

Sektor odpadového hospodárstva

•	podpora energetického zhodnocovania odpadov zo skládok a čistiarní odpadových vôd,
•	podpora separovaného zberu odpadov.

3.B Predpokladané náklady na realizáciu technických opatrení
 
Na realizáciu stacionárneho protipožiarneho monitorovacieho systému na území Slovenska sa predpokladá čiastka 300 mil. Sk na roky 2009 – 2013.

3.C Podpora plnenia cieľov ekonomickými nástrojmi

Podrobná analýzy vhodných ekonomických nástrojov na plnenie redukčných cieľov v sektoroch mimo ETS zatiaľ nie je k dispozícii. V konečnom dôsledku sa aplikujú najmä balíky opatrení, ktoré sú kombináciou pozitívnych stimulov (znížená spotrebná daň na ekologické palivá, podpora nákupu nízkoemisných automobilov, iniciatívy na výmenu ojazdených motorových vozidiel, iné..) a daňových opatrení, ako je uhlíková daň, energetická daň, alebo mechanizmus obchodovania (cap&trade). 

Z úrovne vlády je možné opatrenia a investície do energeticky efektívnych, inovatívnych a nízko uhlíkových technológií a opatrení v týchto sektoroch ďalej stimulovať prostredníctvom regulačných opatrení, ekonomických nástrojov a špecifických programov zameraných na:

•	uplatňovanie kritéria energetickej efektívnosti pri verejnom obstarávaní ústredných orgánov štátnej správy,
•	zabezpečenie podpory systému energetických auditov vo všetkých sektoroch národného hospodárstva, 
•	podporu konkrétnych racionalizačných projektov v priemysle, službách, vo verejnom sektore a domácnostiach,
•	financovanie krátkodobých programov zameraných na zmenu orientácie trhu (napr. podporný program pre tepelné čerpadlá),
•	financovanie rozvoja energetických služieb,
•	podporu individuálnych projektov zameraných na energetickú efektívnosť,
•	podpora spolupráce v oblasti vedy a výskumu so zameraním na energetickú efektívnosť.

3.D Administratívne a organizačné zabezpečenie procesu na úrovni vlády 

Úlohy:

•	Vytvorenie primeraného kapacitného rámca (odborné, finančné, inštitucionálne, a softvérové vybavenie) pre plnenie a  kontrolu stanovených cieľov balíčka v relevantných sektoroch;
•	Definícia pravidiel pre využívanie projektových mechanizmov – Spoločné plnenie (JI) a Mechanizmus čistého rozvoja (CDM) na plnenie redukčných cieľov; 
•	Návrh pravidiel a postupov, ktoré sa budú uplatňovať pri neplnení prijatých redukčných cieľov v sektoroch mimo schémy (vzhľadom na to, že postup a sankcie sú definované aj na EÚ úrovni) – vrátane definície zodpovedností zainteresovaných subjektov;
•	Komunikačná stratégia, informačné kampane špecificky zamerané na cieľové skupiny v relevantných sektoroch, ale aj na obyvateľstvo.

Predpokladané náklady: 
Nie sú zatiaľ k dispozícii, ich výška bude závisieť od konečnej podoby návrhu pre odborné a administratívne zabezpečenie procesu implementácie v SR.

4. Smernica o geologickom ukladaní a skladovaní oxidu uhličitého (CCS – Carbon capture and storage)

Cieľom smernice je podporiť širšie využívanie technológie na uskladňovanie oxidu uhličitého v geologických formáciách, najmä vo väzbe na výstavbu nových zariadení na výrobu elektrickej energie z uhlia v EÚ, ale aj ako technológiu, ktorá by mohla byť v budúcnosti využívaná v rozvojových krajinách v rámci projektov mechanizmu čistého rozvoja (CDM). Zámerom je vytvoriť taký legislatívny rámec, ktorý podporí investície do CCS a nastaví parametre tak, aby emitentom v oblasti výroby energie bolo výhodnejšie podporovať túto technológiu namiesto nákupu povolení na emisie. Využívanie tejto technológie nie je zatiaľ povinné, závisí od rozhodnutia prevádzkovateľa zaradeného do schémy obchodovania s emisnými kvótami, ktorý je zároveň investorom. V prípravnej, ale aj realizačnej fáze však svoju úlohu zohráva aj štát. 

Vzhľadom na to, že ide o technicky a finančne náročnú technológiu, je účasť štátu okrem administratívneho zabezpečenia  rozhodujúca najmä v rámci aktivít na: 

•	zhodnotenie kapacitných možností územia štátu na ukladanie CO_2,
•	výber vhodných technológií monitorovania prípadných úložísk CO_2,
•	analýzy a odskúšanie vhodných technológií ukladania, reflektujúc na rôznorodosť geologickej stavby štátu a rôznorodosť samotných emitentov CO_2.

5. Kapacitné zabezpečenie implementácie balíčka na úrovni rezortov – úlohy a odhadované náklady zo štátneho rozpočtu

Ako sme už uviedli v úvode, diskusie o konečnej podobe legislatívnych návrhov k balíčku aktuálne prebiehajú v pracovných skupinách Rady a v Európskom parlamente. Z toho dôvodu, ale aj vzhľadom na rozsah návrhov, nie je možné v tejto fáze pripraviť konečný zoznam úloh a povinností, ktoré bude potrebné zabezpečiť. Informácie a kvantifikované odhady na finančné zabezpečenie procesu implementácie uvádzané v tejto časti je preto potrebné chápať len ako predbežné údaje, ktoré bude potrebné priebežne aktualizovať a spresňovať na základe vývoja diskusií k legislatívnym návrhom a podrobnejších analýz.
 
5.A Prehľad hlavných úloh pre administratívne a organizačné zabezpečenie implementácie balíčka na úrovni rezortov

Smernica o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov – gestor MH SR

•	Príprava národného akčného plánu;
•	Pravidelné podávanie správ;
•	Analytické hodnotenie údajov, prognózy vývoja spotreby energie;
•	Kontrola dodržiavania kritérií udržateľnosti pre biopalivá;
•	Vydávanie, registrácia, rušenie a obchodovanie so zárukami pôvodu (podľa predbežného návrhu URSO);
•	Vytvorenie a praktická aplikácia systému pre udeľovanie osvedčení pre inštalatérov zariadení OZE, školenia a prípadne aj na vydávanie potrebných certifikácií (podľa predbežného návrhu SEIA);
•	Implementácia metodiky hodnotenia plnenia kritérií udržateľnosti biozložiek a surovín pre ich výrobu podľa prílohy VII návrhu smernice EU pre OZE.

Smernica, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/87/ES o obchodovaní s emisnými kvótami skleníkových plynov – gestor MŽP SR

•	Transpozícia príslušných právnych noriem do SR legislatívy;
•	Administratívne a odborné zabezpečenie riadenia a kontroly schémy obchodovania na úrovni štátnej správy (obvodné úrady ŽP) a Národného registra emisných kvót;
•	Pravidelné podávanie správ do EK;
•	Zavedenie systému monitorovania emisií z prevádzok podľa nových pravidiel a ustanovení;
•	Zabezpečenie procesu overovania emisií z prevádzok podľa nových pravidiel vrátane systému akreditácie;
•	Návrh alebo nákup softvérového systému pre administratívne a odborné riadenie schémy obchodovania – okrem iného má umožniť priebežnú kontrolu plnenia povinností zo strany prevádzkovateľov, priebežné monitorovanie emisných údajov a zjednodušenie prípravy povinných správ do EK;
•	Špecifická kontrola energeticky náročných odvetví, priebežná úprava režimu prideľovania emisných kvót na základe aktuálnych usmernení EK;
•	Kontrola konzistentnosti emisných údajov pre ETS a údajov o inventarizácii emisií skleníkových plynov poskytovaných ročne sekretariátu Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy.

Rozhodnutie o  úsilí členských štátov znížiť emisie skleníkových plynov v sektoroch mimo schémy obchodovania s emisnými kvótami – gestor MŽP SR

•	Transpozícia príslušných právnych noriem do SR legislatívy;
•	Pravidelné podávanie správ o národnej inventarizácii emisií (ročná správa) a dosiahnutom pokroku (dvojročná správa)  do EK;
•	Analýza redukčného potenciálu pre znižovanie emisií skleníkových plynov v relevantných sektoroch  - v spolupráci so všetkými zainteresovanými sektormi;
•	Analýza nákladov na realizáciu redukčných opatrení- v spolupráci so všetkými zainteresovanými sektormi;
•	Výber vhodných nástrojov a opatrení na plnenie redukčných cieľov, scenáre tvorby emisií pre rôzne kombinácie opatrení;
•	Administratívne a odborné zabezpečenie kontroly plnenia redukčných cieľov v sektoroch mimo schémy obchodovania;
•	Kontrola konzistentnosti emisných údajov pre ETS a údajov o inventarizácii emisií skleníkových plynov poskytovaných ročne sekretariátu Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy.

Smernica o geologickom ukladaní a skladovaní oxidu uhličitého – gestor MŽP SR (v spolupráci s MH SR) 

•	Zhodnotenie kapacitných možností územia štátu na ukladanie CO_2
•	Výber vhodných technológií monitorovania prípadných úložísk CO_2  
•	Preverovanie spôsobilosti na prieskum – MŽP SR
•	Preverovanie spôsobilosti na prevádzku – MH SR (HBÚ)
•	Vydávanie povolení na prieskum – MŽP SR
•	Hodnotenie vhodnosti lokality na ukladanie  – MH SR (HBÚ) + (MŽP SR) + ad hoc komisia expertov
•	Hodnotenie projektu na prevádzku úložiska – MH SR (HBÚ) + ad hoc komisia expertov
•	Vydávanie povolení na ukladanie CO_2 – MH SR (HBÚ)
•	Vydávanie povolení na uzavretie úložísk – MH SR (HBÚ) + (MŽP SR)
•	Kontrola prevádzky úložiska – monitoring – MH SR (HBÚ)
•	Vedenie registra prevádzkovaných a uzavretých úložísk – MH SR (HBÚ)
•	Správa uzavretých úložísk a monitorovanie  – MH SR (HBÚ) + (MŽP SR)
•	Analýzy a odskúšanie vhodných technológií ukladania, reflektujúc na rôznorodosť geologickej stavby štátu a rôznorodosť samotných emitentov CO_2  

Proces odborného a administratívneho zabezpečenia implementácie smernice o CCS by mal prebiehať v dvoch etapách, v prvej fáze, do troch rokov od prijatia smernice by mala byť vytvorená základná štruktúra štátnej správy, ktorá sa potom, na základe aktuálneho vývoja v rámci druhej etapy ďalej dobuduje. 

5.B Odhad nákladov štátneho rozpočtu do roku 2010 na plnenie úloh pri implementácii balíčka

Tab. 3 Požiadavky na personálne zabezpečenie implementácie KEB

Rezort | 2008 | 2009 | 2010
MŽP SR | 5 | 6 + 1(CCS) | 1(CCS)
MH SR | 0 | 2 | 3 + 1(CCS)
MP SR | 1 | 2 | 0
ÚRSO | 0 | 1 | 2
SEIA | 0 | 2 | 5

Tab. 4 Odhadované náklady na súvisiace aktivity v mil. Sk

Aktivita | 2008 | 2009 | 2010
Vývoj alebo nákup softvéru pre obchodovanie s emisnými kvótami | | 10 |
Vybudovanie siete energetických poradcov vrátane informačných aktivít v oblasti zmeny klímy a adaptácie | | 25 | 20*
Analýzy redukčného potenciálu pre sektory mimo schémy obchodovania | | 5 |
Program vyššieho využívania biomasy a slnečnej energie v domácnostiach | | 100 | 100
Spolu | | 140 | 120
* 	Z hľadiska fungovania siete je nevyhnutné zabezpečiť jej financovanie minimálne počas úvodných dvoch rokov jej existencie s postupným znižovaním podielu financovania zo štátneho rozpočtu SR.

K nákladom štátneho rozpočtu SR je potrebné zaradiť aj realizáciu stacionárneho protipožiarneho monitorovacieho systému na území SR v predpokladanej sume 300 mil. Sk na roky 2009 – 2013.

Do nákladov štátneho rozpočtu na implementáciu smernice o podpore OZE je potrebné tiež prirátať zníženie príjmov zo spotrebnej dane pre motorové palivá. Toto zníženie súvisí s vyšším podielom biopalív (10 %  v roku 2020) a systémom podpory pre biopalivá. 

6. Záver a návrh ďalších krokov na zabezpečenie implementácie klimaticko-energetického balíčka EK v SR

•	Predkladaný materiál obsahuje indikatívne údaje a nezakladá dodatočné nároky na štátny rozpočet SR. Personálne nároky budú riešené v rámci existujúcich kapacít jednotlivých rezortov.

•	Celkové investičné náklady potrebné na plnenie cieľov v oblasti znižovania emisií skleníkových plynov a obnoviteľných zdrojov energie pre SR sú podľa štúdie EK o analýze vplyvov stanovené vo výške 1,17 % HDP_2020 (priemer EÚ-27 je 0,58 %), po zohľadnení princípov solidarity a flexibility vrátane využitia možností obchodovania s certifikátmi pôvodu (pre elektrickú energiu vyrobenú z obnoviteľných zdrojov), bol objem nákladov upravený na podiel 0,26 % HDP_2020 (priemer EÚ-27 je 0,45). 

•	Odhadované náklady pre Slovensko sú síce nižšie ako priemer EÚ, ale sú druhé najvyššie v rámci skupiny nových členských krajín (EÚ-12). Vyššie celkové náklady po zohľadnení prijatých princípov flexibility a solidarity má len Slovinsko (odhadované na 0,53 % HDP).

•	Klimaticko-energetický balíček predstavuje veľmi komplexný problém, ktorý má prierezový charakter, politický, ekonomický, energetický, environmentálny, ale aj sociálny rozmer. Vzhľadom na to ho nie je možné odborne ani kapacitne riešiť na úrovni jednotlivých rezortov.

•	Slovenská republika nemá zatiaľ vytvorenú vhodnú platformu na riešenie tejto odborne veľmi náročnej problematiky.

•	Zainteresované ministerstvá navrhujú zriadiť Komisiu pre klimaticko-energetický balíček na úrovni štátnych tajomníkov pod gesciou MŽP SR a MH SR. Jej úlohou bude koordinovať postup pri príprave implementácie klimaticko-energetického balíčka.

•	Jednou z úloh komisie bude koordinovať prípravu priebežnej hodnotiacej správy v súlade s uznesením č. 190/2008/B2. Na jej základe iniciuje ďalšie potrebné kroky. 

•	Jednou z oblastí hodnotenia bude analýza siete subjektov zaoberajúcich sa aplikovaným výskumom v oblasti OZE; na základe výsledkov hodnotiacej správy komisia zváži vytvorenie centralizovanej jednotky, ktorá bude integrovať tieto činnosti a rozšíri ich aj o iné súvisiace aktivity – nízko uhlíkové technológie, spracovanie odpadov.

•	Doterajšie skúsenosti z rokovaní na komunitárnej a národnej úrovni ukázali, že existujúca systemizácia na zabezpečenie plynulej a efektívnej implementácie klimaticko-energetického balíčka v SR nie je dostatočná. Príslušné rezorty predbežne identifikovali potrebu upraviť systemizáciu v rámci personálnych kapacít nasledovne:

Tab. Požiadavky na personálne zabezpečenie implementácie KEB

Rezort | 2008 | 2009 | 2010
MŽP SR | 5 | 6 + 1(CCS) | 1(CCS)
MH SR | 0 | 2 | 3 + 1(CCS)
MP SR | 1 | 2 | 0
ÚRSO | 0 | 1 | 2
SEIA | 0 | 2 | 5

•	Vzhľadom na skutočnosť, že neprebehla komplexná a podrobná analýza vplyvov klimaticko-energetického balíčka na SR, čo však súvisí aj s faktom, že pripravovaná legislatíva v danej oblasti je ešte v štádiu konzultácii na európskej úrovni a doposiaľ nie je sfinalizovaná, možno na základe doterajších informácií a údajov uviesť, že:

–	náklady pre podnikateľské subjekty na implementáciu KEB sú odhadované na 110 – 150 mld. Sk v období do roku 2020 (tab. 1),

–	náklady zo štátneho rozpočtu na implementáciu KEB sú odhadované na 260 mil. na obdobie rokov 2008 – 2010 (tab. 4),
 
–	výnosy z aukcií z obchodovania s emisiami (príjmy do štátneho rozpočtu) sú odhadované na 6 až 23 mld. Sk ročne od roku 2013 (187 do 750 mil. eur  pri cene od 10 do 40 eur/tonu CO_2 _ekviv.).