Správa o priebehu a výsledkoch posudzovania Východiskovej a druhej periodickej správy Slovenskej republiky k Dohovoru proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu

	Východisková a druhá periodická správa Slovenskej republiky k Dohovoru proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu   ( v ďalšom texte “Dohovor proti mučeniu” ) bola prezentovaná a posudzovaná v dňoch 4., 7. a 11. mája 2001 vo Výbore OSN proti mučeniu v Ženeve.

Na posudzovaní správy sa zúčastnila 7 členná delegácia zložená zo zástupcov príslušných rezortov ( Ministerstvo zahraničných vecí SR,  Ministerstvo spravodlivosti SR,  Ministerstvo zdravotníctva SR,  Generálna prokuratúra SR, Zbor väzenskej a justičnej stráže SR a Prezídium Policajného zboru SR ). Jej vedúcim bol Kálmán Petcz, vedúci Stálej misie pri Úradovni OSN a ďalších medzinárodných organizáciách v Ženeve. 

	Posudzovanie správy malo štandardný priebeh. Slovenská delegácia prítomná na posudzovaní  uviedla správu, upozornila na aktuálne zmeny od jej predloženia a následne odpovedala na otázky členov Výboru, ktorých bolo viac ako 70. Otázky členov Výboru proti mučeniu možno zaradiť do nasledovných tematických okruhov: vzťah medzinárodného a vnútroštátneho práva, definícia trestného činu mučenia v slovenskom trestnom práve, princíp univerzality v trestnom konaní, problematika extradície, súdnictvo s ohľadom na princíp nezávislosti súdnictva,  inštitút ombudsmana v právnom poriadku Slovenskej republiky, trestné konanie podľa slovenského Trestného poriadku, garancie základných ľudských práv a slobôd zadržaných  a zaistených osôb, donucovacie prostriedky používané príslušníkmi policajného zboru, situácia v ústavoch na výkon väzby a v ústavoch na výkon trestu odňatia slobody, konkrétne prípady zneužitia postavenia príslušníkov policajného zboru, vyňatie tkanív a orgánov pre účely transplantácie a ďalšie. Predmetom záujmu členov Výboru proti mučeniu boli aj niektoré zaznamenané prípady rasovo motivovaných útokov na občanov rómskej národnosti. Napriek tomu, že nie všetky otázky sa priamo vzťahovali k matérii upravovanej dohovorom, boli zo strany slovenskej delegácie poskytnuté členom Výboru proti mučeniu súvisiace informácie. 

Delegácia Slovenskej republiky viedla počas posudzovania správy  s expertami Výboru proti mučeniu konštruktívny dialóg. Členovia Výboru ocenili kvalifikované odpovede slovenskej delegácie a vysoký stupeň rozvinutosti právneho systému Slovenskej republiky. Pozitívne hodnotenie Slovenska vykonané Európskym výborom na zabránenie mučenia a neľudského, či ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania - špecializovaný kontrolný orgán Rady Európy pre oblasť mučenia  a iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania - bolo tiež ocenené.

Po skončení posudzovania dňa 11. mája 2001 prijal Výbor proti mučeniu Závery a odporúčania, ktoré sa  nachádzajú v prílohe predkladaného materiálu. Závery a odporúčania sú  formulované v kritickom duchu, čo zodpovedá praxi a štýlu práce výboru, ktorý je uplatňovaný všeobecne ku všetkým zmluvným stranám Dohovoru proti mučeniu.

Odporúčania, ktoré Výbor proti mučeniu prijal sú politickej povahy. Slovenská republika preto nemá právnu povinnosť splniť tieto odporúčania a ani samotný Výbor proti mučeniu takúto povinnosť výslovne neukladá. Nasledujúca periodická správa by však mala obsahovať stanoviská Slovenskej republiky na otázky vznesené Výborom proti mučeniu, ako aj informáciu ako sa vysporiadala s predloženými odporúčaniami.