Predkladacia správa

Návrh zákona  o zmiernení niektorých morálnych a majetkových krívd dlhodobo prenasledovaných občanov vedených na osobitných zoznamoch (čierne listiny) a ich rodinných príslušníkov predkladá skupina poslancov Národnej rady Slovenskej republiky podľa čl. 87 ods. 1 Ústavy SR. Na rokovanie vlády SR sa návrh predkladá podľa § 70 ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky. 

	Zámerom predloženého návrhu zákona  je odškodniť tú kategóriu občanov, ktorí boli poškodení represáliami komunistického režimu, ktorá ešte podľa doterajších predpisov nebola odškodnená. Predkladatelia poukazujú zároveň na ustanovenie  § 6 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 125/1996 Z. z. o nemorálnosti a protiprávnosti komunistického systému, v rámci ktorého sa Národná rada Slovenskej republiky zaviazala prijať osobitný zákon, ktorý upraví komplexne problematiku zmiernenie   niektorých   krívd    spáchaných   na   odporcoch komunistického  režimu a  na osobách,  ktoré boli  postihnuté jeho perzekúciami.

	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky požiadalo v rámci vypracovania stanoviska pre vládu Slovenskej republiky k predmetnému návrhu zákona o stanovisko Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky a Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky.

Po spracovaní uvedených stanovísk s predloženým návrhom zákona zásadne nesúhlasíme z nasledovných dôvodov

AD 1: Všeobecné pripomienky:

1.	Predložený návrh zákona nie je vypracovaný v súlade s legislatívno-technickými pokynmi uvedenými v prílohe č. 2 uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky č. 19/1997 Z. z. k návrhu legislatívnych pravidiel tvorby zákonov, a preto je ho potrebné s nimi zosúladiť. Návrh obsahuje celý rad terminologických nepresností (nesúlad pojmov, chýbajúce nadpisy pri jednotlivých paragrafoch, zle označovanie odsekov, zlé odkazy a poznámky pod čiarou v rámci návrhu zákona).

2.	Podľa stanoviska Ministerstva vnútra, ktoré je podľa § 4 predloženého návrhu oprávnené vydávať „Osvedčenia“, sú originály zoznamu osôb z Čiernej listiny vedené pod označením „Jednotná centrálna evidencia predstaviteľov, exponentov a nositeľov pravicového oportunizmu, organizátorov protistraníckych, protisocialistických a protisovietskych kampaní“ archivované Štátnym ústredným archívom v Prahe, ktorý archivuje materiály ÚV KSČ. Kópie zoznamu boli na územie Slovenskej republiky odovzdané cestou Generálnej prokuratúry Českej republiky Generálnej prokuratúre Slovenskej republiky, odtiaľ Ministerstvu vnútra Slovenskej republiky, ktoré ich odovzdalo Slovenskému národnému archívu. Materiály boli v marci 1999 vrátené Ministerstvu spravodlivosti Slovenskej republiky. V zmysle uvedeného je teda potrebné skonštatovať, že otázka hodnovernosti zoznamu nachádzajúceho sa na území Slovenskej republiky je  týmto špecifická, a preto je nevyhnutné doriešiť spôsob vydávania osvedčenia a spôsob získania údajov preň. Zároveň upozornilo, že materiály nachádzajúce sa na území Slovenskej republiky nie sú kompletné a obsahujú iba údaje do roku 1974.

3.	Povinnosť uložená navrhovaným zákonom Ministerstvu vnútra Slovenskej republiky predstavuje značné zvýšenie jeho administratívnej činnosti aj vzhľadom k tomu, že osvedčovať hodnovernosť údajov možno len podľa originálu aj značné komplikácie. Riešiť uvedený problém by bolo možné tak, že občania žiadatelia podľa navrhovanej právnej úpravy by sa individuálne obrátili so žiadosťou na Štátny ústredný archív v Prahe.

4.	Dôležitá bude aj verifikácia obsahu čiernej listiny, pretože podľa v súčasnosti dostupných informácií nepoznáme spôsob a rozsah identifikácie osôb na listine uvádzaných, a to či takáto identifikácia je postačujúca na účely poskytnutia finančnej náhrady. Ak sa bude skutočne vydávať osvedčenie v zmysle § 4 ods. 1 je potrebné priamo v zákone uviesť jeho vzor. 

5.	Ministerstvo dopravy pôšt a telekomunikácií zásadne nesúhlasí s úpravou navrhovanou v § 2 písm. c) a § 5 ods. 5. Dotácie pre samosprávne kraje na zabezpečenie verejnej pravidelnej autobusovej dopravy na rok 2003 a predpoklad na rok 2004 na pokrytie úbytku tržieb z titulu poskytovania zliav cestovného, nepokrývajú kompenzáciu strát v osobnej doprave, preto nemožno súhlasiť s rozšírením zliav o predmetnú kategóriu cestujúcich. Všetky podniky Slovenskej autobusovej dopravy boli postupne zrušené s následnou transformáciou štátnych podnikov bez likvidácie s prechodom práv, povinností a záväzkov na akciové spoločnosti podľa zákona č. 92/1991 Zb. o prechode majetku štátu na iné osoby v znení neskorších predpisov. V súčasnosti  prebieha návrh na vydanie rozhodnutí o privatizácii akcií posledných SAD, a.s.

6.	Opatrením Ministerstva financií Slovenskej republiky č. R-2/2002, ktorým sa mení a dopĺňa výmer Ministerstva financií Slovenskej republiky č. R-1/1996 o rozsahu tovaru s regulovanými cenami v znení neskorších predpisov sa  od 01. januára 2003 zrušila okrem iného aj zľava pre držiteľov preukazov SZPB, KPVS, SANO a  VTNP-PTP. Dôchodcom nad 70 rokov s trvalým pobytom na území Slovenskej republiky bola ponechaná v prímestskej autobusovej doprave a železničnej doprave bezplatná preprava iba za evidenčné cestovné a v diaľkovej autobusovej doprave 50% zľava.

7.	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky zásadne nesúhlasí  aby Sociálna poisťovňa, ktorá má zákonom určenú pôsobnosť, ktorou je výlučne oblasť sociálneho poistenia, opätovne na základe ďalšieho právneho predpisu odškodňovala majetkové krivdy.

8.	Zároveň nie je možné súhlasiť s tým, aby Sociálna poisťovňa mala financovať príplatok k dôchodku zo zdrojov sociálnej poisťovne, pretože hospodári s finančnými prostriedkami poistencov, ktoré sú získané z poistného  a sú účelovo určené na výplatu jednotlivých druhov sociálneho poistenia.

AD 2: Pripomienky k jednotlivým ustanoveniam:

1.	Úvodná veta k zákonu nie je v súlade s bodom 18 legislatívno-technických pokynov. Zákon sa uvádza preambulou iba vo výnimočných prípadoch.

2.	Legislatívno–technická skratka v § 1 ods. 1 je uvedená nesprávne. Slovo „možných“ je nadbytočné. Zároveň je potrebné v rámci tohto ustanovenia vhodným spôsobom doplniť odkazy a k nim príslušné poznámky pod čiarou. Je potrebné zosúladiť pojmy „stanovuje“ a  „upravuje“ a upraviť text v súlade s pravidlami slovenského jazyka.

3.	V rámci navrhovaného § 2 bude oprávneným občanom poskytnutý väčší rozsah výhod ako obdobne postihnutým občanom odškodňovaným na základe zákona č.87/1991 Zb. o mimosúdnych rehabilitáciách v nadväznosti na zákon 319/1991 Zb. o zmiernení niektorých majetkových krívd a iných krívd a o pôsobnosti orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v oblasti mimosúdnych rehabilitácií. Podľa uvedených zákonov sa v prípade odškodnenia za pobyt v tábore nútených prác odškodnenie poskytovalo čiastočne v hotovosti a čiastočne  v štátnych  dlhopisoch, v zmysle § 23 zákona č. 119/1990 Zb. o súdnej rehabilitácii vo výške 2.500,-Sk za každý mesiac. V prípade násilného vysťahovania napr. mala oprávnená osoba nárok na poskytnutie  finančnej náhrady  za násilné  vysťahovanie a za hnuteľný  majetok,  ak  bol  v  byte  pri mobilnom vysťahovaní ponechaný alebo pri preprave poškodený  alebo zničený, a to vo  výške 60 000 Kčs na jednu domácnosť. Za  vykonávanie  nanútenej  práce podľa  rozhodnutia správneho orgánu sa poskytovalo jednorazové  finančné  odškodnenie vo výške 15 000 Kčs na jednu  domácnosť a ukončený celý  rok, najviac však vo výške 60 000 Kčs. Výška odškodnenia občanov z čiernej listiny by preto mala jednoznačne zohľadňovať výšku odškodnenia poskytnutú iným kategóriám osôb takto postihnutých „krivdami spáchanými po roku 1948“. Problematické môže byť aj to, na základe akej skutočnosti budú občania využívať oprávnenie podľa  § 2 písm. c) resp. akým spôsobom budú toto oprávnenie preukazovať.

4.	§ 2 písm. c) navrhujeme vypustiť vzhľadom na pripomienky uvedené vo všeobecnej časti stanoviska.

5.	V § 3 odsek 3 systematicky nepatrí do uvedeného paragrafu.

6.	V § 4 odsek 3 je potrebné vypustiť slová „bez ohľadu na prípadné pretrvávajúce utajovanie požadovaných materiálov“. Navrhovanou dikciou sa zákon dostáva do nesúladu so zákonom o ochrane utajovaných skutočností.

7.	§ 5 je nepriamou novelizáciou zákona o sociálnom zabezpečení. V zmysle čl. 7 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky je nepriama novelizácia, t. j. zmeny a doplnenie iného zákona ustanoveniami navrhovaného zákona bez uvedenia jeho úplnej citácie v samostatnom článku označenom rímskou číslicou, neprípustná. Zároveň v rámci odseku 5 je použitá skratka „MHD“, čo je rovnako v nesúlade s Legislatívnymi pravidlami vlády Slovenskej republiky.

8. V § 6 odsek 2 nie je uvedené do jedného roka od akej skutočnosti môže oprávnená osoba požiadať o vyplácanie príplatku k starobnému dôchodku. Zároveň nie je prípustné uvádzať priamo v zákone adresu  v ustanovení § 6 ods. 2 .

9.	Ustanovenie § 7 nie je v súlade s Občianskym súdnym poriadkom.

10.	V rámci § 8 ide opätovne o nepriamu novelizáciu viacerých právnych predpisov. Vo všeobecných ustanoveniach by bolo vhodné uviesť, že na konanie podľa zákona sa nevzťahujú všeobecné predpisy o správnom konaní.

11.	 Ustanovenie § 9 je rovnako potrebné zosúladiť s Legislatívnymi pravidlami vlády Slovenskej republiky.

AD 3: Záver: 
Vzhľadom na vyššie uvedené nedostatky predloženého návrhu zákona neodporúčame materiál na ďalšie legislatívne prerokovanie. Zároveň v súvislosti s uvedenou problematikou upozorňujeme, že Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky predložilo na rokovanie Národnej rady Slovenskej republiky materiál „Správa o  príprave zákona o odškodnení všetkých kategórií obetí komunistického systému v zmysle zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 125/1996 Z. z. o protiprávnosti a nemorálnosti komunistického systému“. Podľa predloženej správy sa konštatuje, že vzhľadom na náročnosť uvedenej problematiky a potrebu spracovať ju komplexne, ale aj v súvislosti so zmenou politickej situácie a obmedzené možnosti štátneho rozpočtu, nie je v súčasnosti možné pripraviť zákon, ktorým sa komplexne upraví problematika zmiernenia niektorých krívd spáchaných na odporcoch komunistického režimu a na osobách, ktoré boli postihnuté jeho perzekúciami.