Dôvodová   správa

Všeobecná  časť

	Návrh zákona  bol vypracovaný na základe plánu legislatívnych úloh vlády na rok 2007. Cieľom navrhovanej právnej úpravy je zakotviť právnu reguláciu vyvlastnenia               v samostatnej zákonnej úprave.		
						
	Ústavnoprávne podmienky vyvlastnenia sú zakotvené v
	-čl. 11. ods. 4 Listiny základných práv a slobôd, podľa ktorého je vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva možné len v nevyhnutnej miere a vo verejnom záujme, a to na základe zákona a za náhradu,

	-čl. 20 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky, podľa ktorého je vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva možné iba v nevyhnutnej miere a vo verejnom záujme, a to na základe zákona a za primeranú náhradu.

	V súkromnom práve je vyvlastnenie upravené v § 128 ods. 2 Občianskeho zákonníka podľa tohto ustanovenia vo verejnom záujme možno vec vyvlastniť alebo vlastnícke právo obmedziť, ak účel nemožno dosiahnuť inak, a to len na základe zákona, len na tento účel a za náhradu. Všeobecná úprava vyvlastňovania je ustanovená v zákone č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (stavebný zákon) v znení neskorších predpisov v § 108 až 116. Jednotlivé účely vyvlastnenia však okrem § 108  ods. 2 stavebného zákona konkretizujú aj viaceré osobitné zákony, na ktoré však iba čiastočne odkazuje § 108 ods. 2. Okrem toho znenie tohto ustanovenia už v súčasnosti, vzhľadom na početné zmeny v právnom poriadku, nekorešponduje s jednotlivými osobitnými zákonmi, ktoré upravujú účely vyvlastnenia. 

	Navrhovaný zákon bude nadväzovať na novú právnu úpravu územného plánovania a stavebného poriadku, ktorý nebude upravovať problematiku vyvlastnenia. Nový zákon o územnom plánovaní a stavebnom poriadku sa vo vzťahu k novému zákonu o vyvlastnení dostane do polohy osobitného predpisu upravujúceho oba všeobecné účely na vyvlastnenie  ustanovené v spojení s územnoplánovacou dokumentáciou, najmä s jej záväznými limitmi a regulatívmi. Predložený návrh upravuje problematiku vyvlastnenia tak z hmotnoprávneho hľadiska, ako aj z hľadiska procesného. Podmienky vyvlastnenia alebo obmedzenia vlastníckeho práva vychádzajú z ústavnoprávnych podmienok, a to vo vzťahu k verejnému záujmu, účelu, rozsahu a obsahu vyvlastnenia, ako aj z podmienok o poskytnutí primeranej náhrady za vyvlastnenie. Vo vzťahu k účelu vyvlastnenia sa odkazuje na osobitné zákony z dôvodu, že podmienky ustanovené v Občianskom zákonníku, rovnako ako aj ďalšie hmotnoprávne podmienky, musia obsahovať jednotlivé osobitné zákony, ktoré upravujú vyvlastnenie na účely, ktoré tvoria predmet ich úpravy. V procesnej časti sa využívajú aj osvedčené inštitúty z platnej právnej úpravy s tým, že tieto ustanovenia sa precizujú. 

	Niektoré inštitúty boli pôvodne navrhované alternatívne za účelom hľadania čo najlepšieho riešenia navrhovanej problematiky, neskôr sa v priebehu procesu pripomienkovania povinne pripomienkujúcimi subjektmi ako aj odbornou verejnosťou názorovo zjednotili a zosúladili. Výkon činnosti prvostupňového vyvlastňovacieho úradu bude vykonávať krajský stavebný úrad, odvolacím orgánom bude súd. 
	
II.
Návrh je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. 

III.

Doložka 
finančných, ekonomických a environmentálnych vplyvov a vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie.

Prvá časť:      Odhad dopadov na verejné financie :
Predpokladaný návrh zákona nebude mať negatívny dopad na verejné financie, nakoľko sa prijala alternatíva, že výkon činnosti prvostupňového vyvlastňovacieho úradu bude vykonávať krajský stavebný úrad.

Druhá časť:   Odhad dopadov na obyvateľov, hospodárenie podnikateľskej sféry a iných právnických osôb:

Návrh zákona nebude mať dopad na hospodárenie obyvateľov, ani na hospodárenie podnikateľskej sféry a iných právnických osôb.

Tretia časť:    Odhad dopadov na životné prostredie:

Návrh zákona nebude mať dopad na životné prostredie.

Štvrtá časť:     Odhad dopadov na zamestnanosť:

Návrh zákona nebude mať dopad na tvorbu pracovných miest.

Piata časť:       Analýza vplyvov na podnikateľské prostredie:

Reálne naplnenie hlavného cieľa sledovaného navrhovaným zákonom, t.j. spresniť podmienky a  postup subjektov pri nútenom majetkovoprávnom vysporiadaní nehnuteľností, potrebné najmä pre investície, ktoré by mali mať pozitívny vplyv na rozvoj infraštruktúry a podnikateľského prostredia.

IV.

DOLOŽKA
Zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev 
a s právom Európskej únie.

1.   Predkladateľ právneho predpisu:
Vláda Slovenskej republiky.

2.   Názov návrhu právneho predpisu:
Zákon o vyvlastňovaní pozemkov a stavieb a o zmene a doplnení niektorých zákonov.

3.	Problematika návrhu právneho predpisu:
a) nie je upravená v práve Európskych spoločenstiev,
b) je upravená v práve Európskej únie.

Vzhľadom na to, že problematika návrhu nie je upravená v práve Európskych spoločenstiev a Európskej únie, je bezpredmetné sa vyjadrovať k bodom 4., 5. a 6.

Osobitná   časť

K Čl. I

K § 1:

Návrh zákona upravuje podmienky, postup a dôsledky vyvlastnenia, t.j. núteného prechodu vlastníckeho práva k pozemku alebo stavbe, núteného  obmedzenia vlastníckeho práva k pozemku alebo stavbe, núteného zriadenia, zrušenia alebo obmedzenia práv zodpovedajúcich vecným bremenám k pozemku alebo stavbe pre uskutočnenie stavieb alebo opatrení vo verejnom záujme.

K § 2

Vymedzujú sa základné pojmy  použité v zákone o vyvlastnení, vrátane vymedzenia správneho orgánu – vyvlastňovacieho úradu. 

K § 3: 

Vymedzuje sa cieľ vyvlastnenia, ktorým je dosiahnutie prechodu vlastníckeho práva z vyvlastňovaného na vyvlastniteľa, alebo obmedzenie vlastníckeho práva prechodom práva v prospech vyvlastniteľa, alebo zrušenie alebo obmedzenie práva zodpovedajúceho vecnému bremenu, teda práv potrebných na nakladanie s predmetom vyvlastnenia, vo verejnom záujme na účel ustanovený zákonom.
Verejný záujem ako podmienka vyvlastnenia vyplýva priamo z Ústavy Slovenskej republiky, aj keď tento pojem nedefinuje ani Ústava SR. Verejný záujem v širšom zmysle v sebe zahŕňa účel, na ktorý využije vyvlastňovaný pozemok alebo stavba, a ktorý je ustanovený osobitným zákonom. Vzájomnú previazanosť účelu a samotného verejného záujmu vyjadruje, že verejný záujem možno skúmať len vo vzťahu k zákonom vymedzenému účelu. ktorého sa vyvlastnenie týka. Teda verejný záujem sa musí posudzovať len v konkrétnej situácii, v konkrétnom mieste a konkrétnom čase.

K § 4: 

Podmienky vyvlastnenia sú zakotvené v Ústave Slovenskej republiky. Podľa Čl. 20 ods. 4 Ústavy SR k vyvlastneniu alebo nútenému obmedzeniu vlastníckeho práva možno prikročiť iba v nevyhnutnej miere a vo verejnom záujme, a to na základe zákona a za primeranú náhradu. Ústavné limity určené na vyvlastnenie dovoľujú Národnej rade Slovenskej republiky prijať zákon, ktorý by upravil len tieto zákonné predpoklady vyvlastnenia a spresnil tieto jednotlivé podmienky vyvlastnenia v súlade s Ústavou Slovenskej republiky.
Zákon ustanovuje, so zdôraznením výnimočnosti tohto inštitútu, že vyvlastnenie sa môže uskutočniť len vtedy, ak cieľ vyvlastnenia nemožno dosiahnuť dohodou. Nevyhnutnou podmienkou vyvlastnenia je teda, aby sa navrhovateľ vopred pokúsil o konsenzus s vlastníkom (§1). Musí dať vlastníkovi ponuku a potom preukázať, že vlastník pozemku alebo stavby s ponukou nesúhlasí (napríklad odpovie negatívne alebo neodpovie na písomnú ponuku).
Ďalšou podmienkou je, aby sa vyvlastnilo len v takej miere, ako je to nevyhnutne potrebné pre zákonom ustanovený účel. Návrh zákona nevyhnutnú mieru vymedzuje jednak z hľadiska intenzity zásahu, pričom ako prioritu ustanovuje obmedzenie vlastníckeho práva pred jeho prechodom (odsek 3) a jednak kvantitatívne z hľadiska rozsahu plochy vyvlastňovaného pozemku alebo stavby, teda výmery (odsek 4 a 5). Návrh zákona ustanovuje možnosť pre vlastníka alebo inú oprávnenú osobu namietať rozsah vyvlastnenia, ak by obmedzenie výkonu vlastníckeho práva bolo pre nich nepriaznivejšie, alebo namietať nevyužiteľnosť (zostávajúceho alebo  časti) pozemku alebo stavby, čím môže dosiahnuť optimálnejšiu zmenu rozsahu vyvlastnenia.
Nevyhnutnosť súladu vyvlastnenia so záväznou časťou územnoplánovacej dokumentácie,  ako jednej z podmienok vyvlastnenia, sa ponechala zo súčasnej právnej úpravy (odsek 7).

K § 5: 

Na rozdiel od doterajšej právnej úpravy sa navrhuje, aby jednotlivé účely, pre ktoré je možné vyvlastniť, boli uvedené len v osobitných zákonoch, a to z dôvodu odstránenia duplicity zmocnenia pre aplikáciu osobitného zákona ako aj z dôvodu právnej istoty použitia zákonného účelu podľa osobitného zákona. Zákon o vyvlastňovaní pozemkov a stavieb bude všeobecným vyvlastňovacím predpisom, tak ako aj doteraz ním bola štvrtá časť platného stavebného zákona. Osobitnými zákonmi vymedzujúcimi účely, pre ktoré je možné vyvlastniť pozemok alebo stavbu, sú napr. zákon č. 135/1961 Zb. o pozemných komunikáciách (cestný zákon) v znení neskorších predpisov, zákon č. 44/1988 Zb. o ochrane a využití nerastného bohatstva (banský zákon) v znení neskorších predpisov, zákon Slovenskej národnej rady č. 51/1988 Zb. o banskej činnosti, výbušninách a o štátnej banskej správe v znení neskorších predpisov, zákon Národnej rady Slovenskej republiky  č. 129/1996 Z.z. o niektorých opatreniach na urýchlenie prípravy výstavby diaľnic a ciest pre motorové vozidlá v znení neskorších predpisov, zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 164/ 1996 Z.z. o dráhach a o zmene zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, zákon č. 143/1998 Z.z o civilnom letectve (letecký zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, zákon č. 175/1999 Z.z. o niektorých opatreniach týkajúcich sa prípravy významných investícií a o doplnení niektorých zákonov, zákon č. 442/2002 Z.z. o verejných vodovodoch a verejných kanalizáciách a o zmene a doplnení zákona č. 276/2001 Z.z. o regulácii v sieťových odvetviach v znení neskorších predpisov, zákon č. 319/2002 Z.z. o obrane Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, zákona č. 442/2002 Z.z. o verejných vodovodoch a verejných kanalizáciách a o zmene a doplnení zákona č. 276/2001 Z.z. o regulácii v sieťových odvetviach, zákon č. 364/2004 Z.z. o vodách a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov (vodný zákon) v znení neskorších predpisov, zákon č. 666/2004 Z.z. o ochrane pred povodňami, zákon č. ...../2009  Z.z.  o územnom plánovaní a stavebnom poriadku.
Nový zákon o územnom plánovaní a stavebnom poriadku sa vo vzťahu k novému zákonu o vyvlastnení dostal do polohy osobitného predpisu.

K § 6: 

Požiadavka primeranej a spravodlivej náhrady za vyvlastnenie vyplýva priamo z Ústavy Slovenskej republiky. Návrh zákona primeranosť a spravodlivosť náhrady za vyvlastnenie určuje ako náhradu za vyvlastňovaný pozemok alebo stavbu (odsek 1 a 4) spolu s náhradou účelne vynaložených nákladov, ktoré vzniknú v súvislosti s vyvlastnením alebo v dôsledku vyvlastnenia. (v odseku 6 a 7 sú vymenované len príkladmo) Podľa návrhu zákona vyvlastňovaný má nárok na peňažnú náhradu. Peňažná náhrada za vyvlastňovaný pozemok alebo stavbu sa určuje podľa ceny nehnuteľnosti, určenej výhradne znaleckým posudkom. 
Návrh zákona neumožňuje majetkové vyrovnanie za vyvlastnený pozemok poskytnutím náhradného pozemku. Podkladom pre určenie náhrady za vyvlastnenie je všeobecná hodnota pozemku alebo stavby alebo práva zodpovedajúceho vecnému bremenu určená znaleckým posudkom podľa osobitného predpisu a to vyhlášky Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky č. 492/2004 Z. z. o stanovení všeobecnej hodnoty majetku v znení neskorších predpisov.
Záujem na najspravodlivejšej výške náhrady za vyvlastnenie môže mať aj iná osoba v postavení účastníka konania, preto sa v odseku 5 určila povinnosť vyvlastňovaciemu úradu ustanoviť znalca, ak táto osoba namietne v konaní osobu znalca (námietka predpojatosti) alebo iné skutočnosti , ktoré sú obsahom znaleckého posudku. Vyvlastňovaný tento druh námietky môže využiť už v čase doručenia výzvy na uzavretie zmluvy (§ 12 ods. 5 písm. d). Účinne podávať námietky voči výške náhrady za vyvlastnenie určenej znaleckým posudkom, prípadne námietku predpojatosti môžu účastníci konania uplatniť najneskôr do ústneho pojednávania na prerokovanie návrhu. Je to najmä z dôvodu, že po uskutočnení ústneho pojednávania sú pre vyvlastňovací úrad ustanovené špecifické úkony, ako napríklad výzva pre vyvlastniteľa poukázať finančné prostriedky na účet vyvlastňovacieho úradu, kedy by už mala byť doriešená otázka ustálenia výšky náhrady.
Za presťahovanie hnuteľného majetku užívateľa vyvlastnenej stavby, ktorý je účastníkom konania do miesta nového určenia sa poskytne náhrada vo výške účelne vynaložených nákladov, ktoré preukazuje tak vyvlastňovaný ako aj iný účastník konania (odsek 7). Preukazné bremeno je na tom, kto si uplatní nárok na náhradu skutočne vynaložených nákladov v dôsledku a v súvislosti s vyvlastnením.

Náhrada za zrušenie, alebo obmedzenie práv zodpovedajúcich vecným bremenám sa definuje ako náhrada zodpovedajúca nákladom, ktoré bude treba vynaložiť na zabezpečenie riadneho užívania pozemku. Náhrada za zriadenie práva zodpovedajúceho vecnému bremenu je náhrada zodpovedajúca rozsahu tohto obmedzenia vlastníckeho práva a  určenie takejto náhrady sa ustanovuje tiež znaleckým posudkom.

K § 7:

Ustanovuje sa poskytnutie primeranej náhrady pre osobitné väzby vyvlastňovaného pozemku na iné pozemky, ktoré nie sú priamo predmetom vyvlastnenia, ale ich užívanie je závislé od režimu vyvlastňovaného pozemku, pričom nie je vylúčené, že vyvlastňovaným bude aj oprávnený z vecného bremena.

K § 8: 
Povinnosť poskytnúť náhradu za vyvlastnenie má vyvlastňovací úrad z účtu cudzích prostriedkov vyvlastňovacieho úradu, na ktorý poukáže finančné prostriedkyvyvlastniteľ, t.j. ten subjekt, na koho prechádza resp. kto nadobúda vlastnícke právo k pozemku alebo stavbe, alebo v prospech koho sa vyvlastnením zriadilo právo zodpovedajúce vecnému bremenu. Vyvlastniteľ zloží predpokladanú náhradu v lehote určenej doručenou výzvou vyvlastňovacieho úradu alebo na základe výzvy, ktorú urobí vyvlastňovací úrad na ústnom pojednávaní na prerokovanie návrhu na vyvlastnenie, t.j. zásadne v čase po podaní návrhu na vyvlastnenie. 
Stanovená podmienka pre vydanie (doručenie) rozhodnutia účastníkom konania ako predpoklad platnosti rozhodnutia tak, aby už v štádiu vyvlastňovacieho konania po ukončení ústneho prejednania návrhu, vyvlastniteľ preukázal svoju solventnosť, zložením vyvlastňovacej náhrady na účet vyvlastňovacieho orgánu, je aj v záujme vyvlastňovaného, aby nadobudol presvedčenie o finančnom krytí núteného prechodu práva, ktorého sa nebude musieť následne domáhať. V praxi sa totiž stávalo, že vyvlastniteľ aj rok po nadobudnutí právoplatnosti rozhodnutia si nesplnil povinnosť vyplatenia vyvlastňovacej náhrady. Vyvlastňovaný si musel svoj nárok uplatňovať v exekučnom konaní; novou právnou úpravou sa má týmto situáciám zabrániť. Bolo by nespravodlivé chcieť, aby sa vyvlastňovaný po vyvlastnení domáhal výkonu rozhodnutia alebo aj cestou súdu, prípadne súdneho exekútora o zaplatenie náhrady. Vznikajú mu tým aj ďalšie výdavky, ale predovšetkým povinnosti v týchto konaniach, na ktoré je potrebné vynaložiť najmä čas a niekedy aj obstaranie si právnych služieb advokátom.
Vyvlastňovací úrad je orgán štátnej správy (krajský stavebný úrad), ktorý môže mať pre takéto účely zriadený účet, na ktorý vyvlastniteľ zloží znalcom určenú a ním predpokladanú náhradu po podaní návrhu na vyvlastnenie a na výzvu vyvlastňovacieho úradu (§13 ods. 6). Výzva je potrebná z dôvodu, že podanie (návrh) môže mať také vady, pre ktoré ani nedôjde k vyvlastneniu. Pokiaľ návrh spĺňa všetky predpoklady a podmienky pre vyvlastnenie a vyvlastnenie sa uskutoční, vyvlastňovací úrad vyzve navrhovateľa na zloženie náhrady na jeho účet. Výška je určená znalcom v znaleckom posudku. Pokiaľ by došlo k zmene výšky náhrady smerom nahor, vyvlastňovací úrad určí v rozhodnutí o vyvlastnení zaplatiť nedoplatok postupom podľa § 17 ods. 2 tohto zákona. Pokiaľ by došlo k zmene výšky náhrady smerom nadol, vyvlastňovací úrad preplatok poukáže vyvlastniteľovi v lehote 30 dní od právoplatnosti rozhodnutia o vyvlastnení podľa § 17 ods. 3 tohto zákona.
Penále, úroky, zmluvné pokuty z takto zložených finančných prostriedkov sú neprípustné. Vychádza sa z predpokladu, že kto podáva návrh na vyvlastnenie má zabezpečené aj krytie jeho nákladov už v čase podania návrhu. Keďže vyvlastnenie je nútený prechod práva v prospech vyvlastniteľa, preto vyvlastniteľ musí strpieť umŕtvenie jeho finančných prostriedkov, ktoré predpokladá investovať do vyvlastňovaných nehnuteľností. Má sa tým zabrániť aj podávaniu nedôvodným, (zastrašovacím) návrhom na vyvlastnenie.
K odseku 2. Predpokladá sa, že náklady pri vyvlastnení môžu vzniknúť aj inej osobe ako vlastníkovi, napríklad nájomcovi stavby, s čím súvisí predčasne ukončený nájom a napríklad pri vysťahovaní prevádzky zo stavby, ktorej sa vyvlastnenie týka. Tejto osobe sa priznáva postavenie účastníka konania pre účinné obhajovanie svojich oprávnených záujmov. 

K § 9

	Vyvlastňovacie konanie je správnym konaním, a preto sa naňho vzťahuje všeobecný predpis o správnom konaní, ktorým je zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov. Navrhovaný zákon obsahuje iba odchýlky od všeobecnej úpravy s tým, že osobitnú úpravu vyvlastňovacieho konania môžu obsahovať aj niektoré osobitné zákony. Tak je tomu napríklad v prípade zákona č. 319/2002 Z.z. o obrane, ktorý na účely obrany má špeciálnu úpravu niektorých procesných inštitútov vyvlastňovacieho konania, napríklad týkajúcu sa náležitosti návrhu na vyvlastnenie. 

K § 10

	Príslušným orgánom na konanie o vyvlastnení (vyvlastňovací úrad) je krajský stavebný úrad. Táto prijatá alternatíva zohľadňuje skutočnosť, že vzhľadom na personálne a vecné zabezpečenie je takáto úroveň orgánu štátnej správy vyhovujúca a postačujúca.
Niektoré už úspešne ukončené legislatívne procesy zakotvili možnosť uskutočňovať vyvlastňovacie konanie aj iným orgánom štátnej správy, príkladom je obvodný banský úrad podľa novely § 41a ods. 1 zákona Slovenskej národnej rady č. 51/1988 Zb. o banskej činnosti, výbušninách a o štátnej banskej  správe v znení neskorších predpisov.
Zakotvila sa možnosť ustanoviť pôsobnosť vyvlastňovacieho úradu aj osobitným predpisom, najmä z hľadiska jeho vecnej príslušnosti.

K § 11

	Vychádzajúc z princípov s § 14 ods. 2 správneho poriadku sa osobitne na účely vyvlastňovacieho konania vymedzuje okruh účastníkov konania. Účastníkmi konania sú predovšetkým vyvlastniteľ a vyvlastňovaný. Účastníkmi konania budú tiež osoby, ktoré majú práva k vyvlastňovanému pozemku, ktoré môžu byť vyvlastnením priamo dotknuté. Sú to tie osoby, ktorým budú súčasne s vyvlastnením rušené vecné práva (napríklad záložný veriteľ) alebo budú vyvlastnením inak dotknuté (napríklad nájomca).
	V odseku 2 sa osobitne ustanovuje okruh účastníkov konania v prípade, ak vyvlastňovaná nehnuteľnosť nemá v katastri nehnuteľností zapísaného vlastníka alebo vlastníctvo je predmetom konania o dedičstvo alebo súdneho konania. Návrh zákona rešpektuje súčasnú právnu úpravu o lesoch ako aj o nakladaní s poľnohospodárskou pôdou mimo intravilánu alebo v intraviláne obce.

K § 12 

	Ustanovujú sa náležitosti návrhu na začatie vyvlastňovacieho konania. Vyvlastňovacie konanie je teda návrhovým konaním a nemôže začať ex offo. Náležitosti návrhu sú koncipované imperatívne tak, aby mohli identifikovať všetkých účastníkov konania, v rozsahu údajov najmä správy katastra a  aby mohli viesť k spoľahlivému zisteniu skutočností, potrebných na rozhodovanie o vyvlastnení, vrátane určenia náhrady.
V odseku 4 sa odlišne od doterajšej právnej úpravy upravuje dôkaz o bezvýslednosti ponukového konania, ktorým je písomný návrh na uzavretie zmluvy (OZ) a jeden z dvoch prejavov (aj nekonanie) vyvlastňovaného: písomné odmietnutie  návrhu alebo nečinnosť vyvlastňovaného.
V odseku 5 sa uvádzajú obligatórne prílohy návrhu zmluvy, v ktorých vyvlastniteľ musí upozorniť vyvlastňovaného na dôsledky jeho konania alebo nekonania. 
Z dôvodu často krát namietanej predpojatosti voči osobe znalca, ktorého si vybral vyvlastniteľ je dôležité, aby vyvlastniteľ umožnil už v tejto fáze pred vyvlastňovacím konaním vlastníkovi pozemku alebo stavby, aby sa k osobe znalca vyjadril, zaujal stanovisko alebo si sám vybral znalca, ktorý by mal spracovať znalecký posudok pre určenie všeobecnej hodnoty nehnuteľností. Lehota 60 dní je pre potencionálneho vyvlastňovaného dostatočná na uváženie si ďalších krokov. V odseku 6 je ustanovený následok, ak vlastník pozemku alebo stavby bude nečinný voči výzve investora, potencionálneho vyvlastniteľa.
V návrhu zákona bolo potrebné ustanoviť, že je akceptovateľný aj znalecký posudok, vypracovaný podľa štandardov, aj bez vykonania obhliadky nehnuteľností, pretože prax ukázala aj exponovanú neochotu potencionálneho vyvlastňovaného, ktorý neumožnil vykonať znalcovi obhliadku, najmä stavby. Znalec bude vychádzať napríklad z archivovanej  projektovej dokumentácie stavby stavebného úradu, kde sa jedno paré projektov archivuje.
V odseku 8 a 9 sa upravuje povinnosť vyvlastniteľa uhradiť náklady znalcovi, a to aj v prípade, ak osobu znalca vyberie vyvlastňovaný. Vyvlastňovací úrad uloží vyvlastniteľovi uhradiť vyvlastňovanému náklady, spojené s vypracovaním znaleckého posudku, ak tak neurobil do skončenia ústneho prejednania návrhu a určí aj primeranú lehotu (§ 14 ods.1 písm. f). Vyvlastniteľ znáša aj náklady, súvisiace s uzavretím navrhovanej dohody, pretože prax ukázala, že náhrada za vyvlastnený pozemok, najmä časť pozemku je často krát nižšia, ako poplatky za overenie podpisu vlastníka ako aj ďalšie správne poplatky.  
 
K § 13 

	Z platnej právnej úpravy sa preberá obligatórnosť ústneho pojednávania a zásada koncentrácie v súvislosti s ústnym pojednávaním. 
V súlade s ustanovením §3 správneho poriadku je vyvlastňovací úrad povinný oznámiť informáciu o začatí vyvlastňovacieho konania na internete a na úradnej tabuli a to do 7 pracovných dní od podania úplného návrhu, ako aj príslušnej správe katastra. Vyvlastňovací úrad môže oznámiť začatie vyvlastňovacieho konania o návrhu vyvlastniteľa na vyvlastnenie výlučne za predpokladu, že návrh na vyvlastnenie predložený vyvlastniteľom je kvalifikovaný (úplný), tzn., že obsahuje všetky týmto zákonom predpísané náležitosti, z dôvodu, aby údaje v ňom obsiahnuté mohli viesť k spoľahlivému zisteniu skutočností, potrebných na rozhodovanie o vyvlastnení. Podľa § 39 zákona č. 162/1995  Z. z. o katastri nehnuteľností a o zápise vlastníckych a iných práv k nehnuteľnostiam (katastrálny zákon) začatie vyvlastňovacieho konania vyznačí správa katastra „poznámkou“ v príslušnom operáte vyvlastňovaného pozemku.
Ak sa vyvlastnenie uskutoční, vyvlastňovací úrad vyzve navrhovateľa na zloženie náhrady na jeho účet, najneskôr do 5 pracovných dní od ústneho prejednávania návrhu na vyvlastnenie. Výška náhrady je určená znalcom v znaleckom posudku. Pokiaľ by došlo k zmene výšky náhrady smerom nahor, vyvlastňovací úrad určí výšku a spôsob zaplatenia nedoplatku náhrady za vyvlastnenie. Pokiaľ by došlo k zmene výšky náhrady smerom nadol, vyvlastňovací úrad rozdiel výšky náhrady poukáže vyvlastniteľovi do 30 dní od právoplatnosti rozhodnutia o vyvlastnení (podrobnejšie v § 17).
Penále, úroky, zmluvné pokuty z takto zložených finančných prostriedkov sú neprípustné. Vychádza sa z predpokladu, že kto podáva návrh na vyvlastnenie má zabezpečené aj krytie jeho nákladov už v čase podanie návrhu. Keďže vyvlastnenie je nútený prechod práva, ktorý musí znášať vyvlastňovaný, často krát spojený s jeho psychickou traumou, vyvlastňovateľ musí strpieť umŕtvenie jeho finančných prostriedkov, ktoré predpokladá investovať do vyvlastňovaných nehnuteľností. Má sa tým zabrániť aj podávaniu nedôvodným (zastrašovacím) návrhom na vyvlastnenie.
V odseku 7 je riešená situácia, ak vyvlastniteľ v určenej lehote nezloží finančné prostriedky na účet vyvlastňovacieho úradu, vyvlastňovací úrad konanie zastaví.
V odseku 8 je ďalší dôvod pre zastavenie vyvlastňovacieho konania v súlade s ustanovením § 30 ods. 1 písm. j) správneho poriadku. V tomto prípade odvolanie nie je prípustné, ak dôjde k zastaveniu konania z dôvodu uzavretia dohody (zmluvy) medzi vyvlastniteľom a vyvlastňovaným.
V odseku 9 sa navrhuje možnosť uzavrieť zmier, na návrh vyvlastniteľa.

K § 14 

	Na formálne náležitosti rozhodnutia sa vzťahuje § 47 správneho poriadku s tým, že v zákone o vyvlastnení sa navrhuje upraviť osobitné (obsahové) obligátne náležitosti, najmä výroku rozhodnutia. 
V odseku 1 zákon ukladá povinnosti vyvlastňovacieho úradu pri rozhodovaní o vyvlastnení a vyhotovení rozhodnutia o vyvlastnení. V odseku 2 sú uvedené povinné obsahové náležitosti rozhodnutia, pričom sa upravila ako povinnosť, v praxi už aplikovaná špecifikácia geometrického plánu, ktorý je aj podkladom pre zápis nového právneho stavu.
V odseku 3 je upravená možnosť rozhodovania o právach tretích osôb k vyvlastnenému pozemku alebo stavbe, pretože sa preferuje povinnosť o týchto právach sa dohodnúť podľa zmlúv, z ktorých vyplývajú, (napríklad o záložnom práve s peňažným ústavom).
V odseku 4 je stanovená povinnosť rozšírenia poučenia v rozhodnutí o možnostiach a podmienkach jeho zrušenia podľa § 19 tohto zákona.
V odseku 5 je stanovená povinnosť vyvlastňovaciemu úradu pre vydanie rozhodnutia o vyvlastnení do 90 dní odo dňa, kedy návrh na vyvlastnenie bol doručený vyvlastňovaciemu úradu (t.j. od začatia vyvlastňovacieho konania). Dôvodnosť tohto určenia je aj v tom, že vyvlastňovací úrad musí mať zodpovednosť za plynulé a postupné kroky v konaní ako aj za finančné prostriedky , vložené na jeho účet vyvlastniteľom. Nesmie dochádzať k neodôvodneným časovým prieťahom v konaní, aby lehota umŕtvenia finančných prostriedkov vyvlastniteľa bola primeraná, štandardná a efektívna ku povahe konania.
Predpokladá sa, že momentom ukončenia ústneho pojednávania by mali byť všetky dôležité aspekty vyvlastňovacieho konania doriešené, vyjasnené a dôkaznými prostriedkami zdokladované.
V odseku 6 sa upravuje spôsob doručenia rozhodnutia o vyvlastnení, ktoré musí byť vždy v písomnej forme a možno ho oznámiť len doručením do vlastných rúk jeho písomného vyhotovenia.

K § 15

Navrhuje sa, aby na preskúmanie neprávoplatného rozhodnutia prvostupňového vyvlastňovacieho úradu bol príslušný priamo súd a nie ústredný orgán štátnej správy (príslušné ministerstvo). Takéto riešenie dvojinštančnosti v správnom konaní je štandardné v európskych krajinách, pre zaručenie právnej istoty pri ochrane ústavného (vlastníckeho) práva.
Vyvlastnenie je taký zásah do vlastníckeho práva, ktorý si vyžaduje čo najobjektívnejšie právne posúdenie. Vzhľadom na to je vhodné, aby sa na tomto procese, do nadobudnutia právoplatnosti a vykonateľnosti rozhodnutia, podieľal tak orgán štátnej správy ako aj súd.

K § 16 

Ustanovenie upravuje dôsledky vyvlastnenia. Výsledkom prerokovania a zapracovania pripomienok bolo prijatie alternatívy, ktorá  vychádza z právneho stavu, podľa ktorého právoplatnosťou rozhodnutia zanikajú všetky taxatívne vymenované ostatné práva k vyvlastnenému pozemku alebo stavbe, ak nie je v rozhodnutí ustanovené inak, s výnimkou práva užívať byt a nebytové priestory a užívanie bytovej jednotky v rodinnom dome. Doterajšia prax ukázala, že dochádzalo často k rôznym právnym (najmä zúženým) názorom a výkladom pojmu byt, a preto bola potrebná presná špecifikácia odseku 4 písm. b). 
	Nájom bytovej jednotky môže byť ukončený podľa súčasnej legislatívy výpoveďou, preto v odseku 5 sa ustanovil tento postup a tým zdôraznil, že vyvlastnením k jeho skončeniu nedochádza priamo zo zákona. Tento postup sa primerane vzťahuje na vypovedanie práva užívať byt aj v rodinnom dome v situáciách, ak vlastníkom rodinného domu je vyvlastňovaný, v rodinnom dome bývajú napríklad aj dospelé deti s rodinami, ktorí podľa odseku 7 majú tiež právo na zabezpečenie náhradného bytu (do nájomného vzťahu) . Takéto vzťahy neboli v doterajšej právnej úprave vyjasnené. 
Situácie z doterajšej praxe, kedy dochádzalo k vyvlastneniu užívaných rodinných domov a potom k ich asanácii, pričom navrhovateľ vyvlastnenia nebol viazaný povinnosťou podieľať sa na poskytovaní náhradného bytu, si vyžiadali (vychádzajúc zo súčasnej ekonomickej situácie) potrebu jednoznačne určiť v zákone v odseku 6 a v odseku 7, aby vyvlastniteľ vedel o  povinnosti zabezpečenia náhradného a primeraného bytu vyvlastňovanému a neprenášal toto prípadne na obec, alebo dokonca na vyvlastňovaného.
Účelom je aj to, aby si investor a budúci vyvlastniteľ zvážil umiestnenie svojej investičnej aktivity aj z hľadiska týchto dôsledkov.

K § 17

	 Ustanovujú sa povinnosti vyvlastňovacieho úradu po nadobudnutí právoplatnosti rozhodnutia o vyvlastnení zaslať náhradu za vyvlastnenie z finančných prostriedkov, ktoré poskytol vyvlastniteľ na účet cudzích prostriedkov v zákonom určených lehotách. Ďalej sa v odseku 2 ustanovuje postup pre prípady, ak by výška finančných prostriedkov bola vyššia ako predpokladaná suma v čase podania návrhu na vyvlastnenie a v odseku 3, ak by výška vyvlastňovacej náhrady bola nižšia ako suma určená vo vyvlastňovacom rozhodnutí podľa výsledku vyvlastnenia. Ak podľa právoplatného rozhodnutia o vyvlastnení je náhrada za vyvlastnenie vyššia ako predpokladaná náhrada za vyvlastnenie zložená na účet cudzích prostriedkov vyvlastňovacieho úradu podľa § 13 ods. 6, vyvlastniteľ je povinný zaplatiť nedoplatok náhrady za vyvlastnenie oprávneným účastníkom konania vo výške a spôsobom určeným v rozhodnutí o vyvlastnení v lehote 30 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o vyvlastnení. Ak podľa výsledku vyvlastňovacieho konania je náhrada za vyvlastnenie nižšia ako predpokladaná náhrada za vyvlastnenie zložená na účet cudzích prostriedkov vyvlastňovacieho úradu podľa § 13 ods. 6, vyvlastňovací úrad je povinný v lehote 30 dní od právoplatnosti rozhodnutia o vyvlastnení vrátiť vyvlastniteľovi preplatok z predpokladanej náhrady za vyvlastnenie.

V odseku 5 zákon navrhuje postup situácie v praxi sa vyskytujúce, ak konanie o dedičstvo alebo sporové súdne konanie neboli právoplatne skončené do právoplatnosti rozhodnutia o vyvlastnení. Podľa charakteru pozemku alebo stavby sa náhrada za vyvlastnenie zloží do úschovy na súde, alebo Slovenskému pozemkovému fondu, alebo správcovi lesného pozemku, ktorí s náhradou naložia podľa osobitných predpisov.

K § 18

	Ustanovuje sa povinnosť vyvlastniteľa užívať nehnuteľnosť len na účel, na ktorý bola vyvlastnená a lehota, v ktorej sa musí začať s užívaním nehnuteľnosti na účel na ktorý bola vyvlastnená. Forma spôsobu začatia užívania vyvlastneného pozemku je stanovená vo výroku rozhodnutia o vyvlastnení vyvlastňovacím úradom. Doteraz sa v praxi ako spôsob začatia užívania vyvlastneného pozemku aplikovala väzba na právoplatné stavebné povolenie vydané pre vyvlastňovaný účel. Avšak sa ukázalo, že pre realizovanie niektorého účelu vyvlastnenia, nie je vždy potrebné vydať stavebné povolenie. Z dôvodu možnosti zrušenia rozhodnutia o vyvlastnení (§ 19) na návrh vyvlastňovaného je dôležité, aby tento spôsob bol špecifikovaný vo výroku rozhodnutia o vyvlastnení ( § 14 ods. 1 písm. g). 
Vychádzajúc z doterajšej praxe pre prípravu líniových stavieb, najmä diaľníc, optimálnou lehotou pre začatie užívania pozemku je 5 rokov od právoplatnosti rozhodnutia o vyvlastnení.

K § 19 

	Ustanovujú sa dôvody na zrušenie vyvlastnenia, po preukázaní ktorých je vyvlastňovací úrad povinný zrušiť právoplatné rozhodnutie o vyvlastnení.  Zrušenie vyvlastnenia možno dosiahnuť len na návrh vyvlastneného alebo jeho právneho nástupcu. Ustanovuje sa tiež lehota na podanie žiadosti o zrušenie vyvlastnenia, ktorá je prekluzívna.

	V odseku 4 sa upravujú dôsledky zrušenia vyvlastnenia, vyvlastniteľ má právo na vrátenie finančnej náhrady a vyvlastňovaný má právo na náhradu škody, ak vznikla. O sporných nárokoch vo veci náhrady škody rozhoduje súd.

K § 20

	Navrhuje sa, aby konania začaté pred účinnosťou navrhovaného zákona sa dokončili podľa doterajších predpisov a to nielen z hľadiska procesného práva, ale aj hmotného.
Návrh zákona nemá zrušovacie ustanovenie preto, že návrh zákona o územnom plánovaní a stavebnom poriadku vo svojom zrušovacom ustanovení ruší (celý) platný zákon č. 50/1976  Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku v znení neskorších predpisov, vrátane časti ŠTVRTEJ., v ktorej je v súčasnosti upravená problematika vyvlastnenia  (§ 108 až § 116 stavebného zákona).

K Čl. II

Navrhuje sa zmena zákona č. 135/1961 Zb. o pozemných komunikáciách (cestný zákon) v znení neskorších predpisov vo väzbe na prijatie tohto zákona.

K Čl. III

Navrhuje sa zmena zákona č. 180/1995 Z.z. o niektorých opatreniach na usporiadanie vlastníctva k pozemkom v znení neskorších predpisov vo väzbe na prijatie tohto zákona.

Čl. IV:

Navrhuje sa zmena zákona o štátnej správe pre územné plánovanie, stavebný poriadok a bývanie; dopĺňajú sa ustanovenia týkajúce sa príslušnosti na vyvlastňovacie konanie.

Čl. V:

Účinnosť zákona sa navrhuje 01. 07. 2010 v súlade s návrhom účinnosti nového zákona o územnom plánovaní a stavebnom poriadku.

R o b e r t  F i c o  v.r.
predseda vlády
Slovenskej republiky

M a r i a n  J a n u š e k  v.r.
minister výstavby a regionálneho rozvoja
Slovenskej republiky