Správa o priebehu a výsledkoch rokovania Európskej rady 
Brusel, 22. - 23. marec 2005
 
Európska rada (ďalej len „ER“) zasadala v dňoch 22. a 23. marca 2005 v Bruseli. Preskúmala tieto otázky:

1.	 Pakt stability a rastu
2.	 Preskúmanie lisabonskej stratégie v polovici jej trvania
3.	 Trvalo udržateľný rozvoj
4.	 Klimatické zmeny
5.	 Medzinárodný termonukleárny experimentálny reaktor (ITER)
6.	 Príprava summitu OSN v septembri 2005
7.	 Libanon

Zasadnutiu predchádzal prejav predsedu Európskeho parlamentu Josepa Borrella, ktorý posmelil reformné úsilie v rámci lisabonského procesu a vyzdvihol význam rovnováhy medzi ekonomickým, sociálnym a enviromentálnym pilierom. Po prejave nasledovala výmena názorov. Predseda Komisie pri tejto príležitosti stručne predstavil strategické ciele svojej inštitúcie na obdobie rokov 2005 – 2009. Hlavné strategické ciele Európskej komisie sú:

1.	vrátenie Európy na cestu k dlhodobej prosperite oživením Lisabonskej agendy, spočívajúcej na hospodársko-sociálnych reformách a vedomostnej ekonomike;
2.	udržanie a posilnenie solidarity a sociálnej spravodlivosti;
3.	zlepšenie kvality života občanov novými opatreniami zlepšujúcimi ich bezpečnosť;
4.	posilnenie hlasu Únie vo svete.
 
Hlavy štátov alebo vlád vzali strategické ciele Európskej komisie na vedomie a privítali vysokú mieru zhody medzi Radou, Európskym parlamentom a Komisiou v prioritách Únie, najmä pokiaľ ide o legislatívnu aktivitu na nasledujúce roky.

Priebeh rokovaní možno označiť za nekontroverzný. Diskusie k Lisabonskej stratégii a k Paktu stability boli ukončené pomerne rýchlo. Na základe slovenskej iniciatívy bola na zasadnutí Európskej rady otvorená otázka začatia prístupových rokovaní s Chorvátskom. 

V rámci zasadnutia Európskej rady rokovali separátne ministri zahraničných vecí EÚ o multilaterálnych otázkach a o situácii na Blízkom východe. Ministri v príprave pozícií na summit OSN ocenili správu generálneho tajomníka OSN, zverejnenú 21. marca 2005 a jej prioritné zameranie na tri hlavné témy – rozvojovú problematiku, bezpečnosť a ľudské práva. Rada EÚ a Európska komisia zintenzívnia úsilie pri formulácii spoločnej pozície, ktorá umožní EÚ hrať dominantnú úlohu v procese reformy OSN. EÚ bude vplývať aj na ďalších partnerov, aby bola reforma OSN čo najefektívnejšia. V otázke Blízkeho východu ministri rokovali o spôsobe reakcie na požiadavku príspevkov do záchrannej sociálnej siete pre palestínsku populáciu. Tému rozpracuje Rada spoločne s Komisiou. 

Ministri financií rokovali o obsadení postu prezidenta Svetovej banky; kandidátovi USA P. Wolfowitzovi vyslovili podporu.

I. Pakt stability a rastu

Jarný summit Európskej rady potvrdil dohodu Rady ECOFIN z 20. marca 2005. Hlavy štátov a predsedovia vlád ocenili, že sa dospelo k jednoduchšiemu a realistickejšiemu paktu. Finálny kompromis rešpektuje makroekonomické zásady a posilňuje hybný moment reforiem. Pakt je flexibilnejší a lepšie odráža ekonomické reality v 25 členských krajinách. Členské štáty sa zaviazali rešpektovať ciele stability a pozitívne prijali zlepšenia na preventívnej strane paktu (výhody „dobrých časov“).

Hlavné nástroje paktu – maximálne 3 % schodok verejných financií a 60 % HDP hranice pre deficit a zadlženosť – zostali v platnosti. Členské štáty, ktoré v budúcnosti nebudú schopné podmienky paktu dodržiavať, budú mať možnosť predložiť Európskej komisii argumenty proti uplatneniu sankcií. Medzi mimoriadne rozpočtové náklady, ktoré môžu viesť k prechodnému zhoršeniu ukazovateľov, budú patriť náklady na európske zjednotenie, výdavky na vzdelávanie a obranu. ER tiež uznala argumenty SR a iných krajín o náročnosti dôchodkovej reformy.

Hlavné body reformy Paktu stability a rastu:
•	procedúra nadmerného deficitu nebude začatá proti krajine s negatívnym ekonomickým rastom alebo dlhým obdobím pomalého rastu;
•	štáty s dočasným deficitom (alebo deficitom blízkym trojpercentnej hranici) sa môžu odvolať na faktory, ktoré zahŕňajú potenciálny rast, ekonomický cyklus, štrukturálne reformy (dôchodkový systém, systém sociálneho zabezpečenia), podporu výskumu a vývoja, rozpočet (konsolidácia v čase ekonomického rastu, úroveň dlhu, verejné investície);
•	pravidlá paktu sú aplikované voľnejšie, ak sú výdavky krajiny určené na posilnenie medzinárodnej solidarity a dosahovanie cieľov európskej politiky (najmä zjednocovanie Európy) a majú rozhodujúci vplyv na hospodársky rast krajiny;
•	štáty budú mať dva roky na nápravu nadmerného deficitu (pôvodne jeden rok). Doba môže byť predĺžená v prípadoch neočakávaných a negatívnych ekonomických udalostí s nepriaznivými rozpočtovými efektmi; 
•	členské štáty musia v obdobiach silného hospodárskeho rastu používať mimoriadne fiškálne opatrenia na zredukovanie deficitu a dlhu.

II. Lisabonská stratégia

Zasadnutie Európskej rady sa zaoberalo strednodobým hodnotením lisabonskej stratégie. Predsedovia vlád a hlavy štátov uznali, že implementácia lisabonských cieľov na úrovni EÚ a jednotlivých členských štátov EÚ nebola uspokojivá. Európska komisia predstavila reformovanú a priechodnejšiu verziu stratégie.

Európska rada:

a)	diskutovala o obnovení lisabonskej stratégie prostredníctvom partnerstva pre rast a zamestnanosť;
b)	aktualizovala priority kľúčových sektorov podporujúcich rast a zamestnanosť, posúdila zlepšenie riadenia stratégie na úrovni EÚ a členských štátov;
c)	diskutovala o praktickej implementácii stratégie na úrovni EÚ a členských krajín a o synchronizácii a racionalizácii rôznych procesov a súvisiacich správ, s cieľom zlepšiť celkovú koherentnosť a efektívnosť.

Predstavitelia členských krajín sa dohodli aj na nevyhnutnosti revidovať smernicu o liberalizácii služieb. Smernica bude upravená podľa dvoch princípov – nevyhnutnosti liberalizovať trh služieb a zachovať európsky sociálny model. Argumentom zástancov prepracovania smernice (Nemecko, Francúzsko) boli obavy z tzv. sociálneho a mzdového dumpingu. Podľa oponentov pôvodného návrhu sa mohli poskytovatelia služieb zaregistrovať v krajinách so slabšími sociálnymi a ochrannými štandardmi a podľa princípu krajiny pôvodu podnikať v každom členskom štáte EÚ.

ER v záveroch k Lisabonskej stratégii:

•	potvrdila aktuálnosť strategického cieľa stanoveného v Lisabone, v ktorom ide o obnovenie základov rastu a európskej konkurencieschopnosti a o zvýšenie potenciálu rastu, so zameraním na znalosti, inovácie a valorizáciu ľudského kapitálu;
•	uvítala správu Komisie “Pracujme spolu pre rast a zamestnanosť – nový elán pre lisabonskú stratégiu“;
•	vyzvala Komisiu, Radu a členské štáty, aby obnovili stratégiu v zmysle definovaných prvkov zameraných na rast a zamestnanosť, a teda, ak sa EÚ chce stať miestom príťažlivým pre investície a prácu je nevyhnutné realizovať štyri hlavné opatrenia: rozšírenie a prehĺbenie vnútorného trhu, zlepšenie európskej a vnútroštátnej regulácie, zabezpečenie otvorených a konkurencieschopných trhov a v neposlednej miere rozšírenie a zlepšenie európskej infraštruktúry (vrátane dopravnej);
•	zdôraznila význam realizácie prioritných projektov v oblasti dopravných a energetických sietí a vyzvala Úniu a členské štáty, aby pokračovali v investičnom úsilí a podporovali partnerstvá verejného a súkromného sektora;
•	vyzdvihla potrebu rozvíjať výskum, vzdelávanie a inovácie vo všetkých formách tak, aby umožnili premeniť znalosti na pridanú hodnotu a vytvorili viac pracovných miest a ich lepšej kvality. Dôraz kladie na podporu inovatívnych malých a stredných podnikov (MSP), využitie nových programov spoločenstva (Program konkurencieschopnosti a inovácií a 7. Rámcový program pre výskum a rozvoj, Iniciatíva i2010) vrátane finančných prostriedkov EIB;
•	vyzdvihla príspevok environmentálnej politiky pre rast a zamestnanosť a kvalitu života, predovšetkým rozvíjaním eko-inovácií a eko-technológií a udržateľného manažmentu prírodných zdrojov;
•	zdôraznila potrebu dobudovať vnútorný trh a vytvoriť legislatívne prostredie priaznivejšie pre podniky. Európska rada identifikovala medzi prioritami plne funkčný vnútorný trh so službami (konsenzus o smernici o službách, dohoda o REACH);
•	okrem aktívnej politiky konkurencieschopnosti vyzvala členské štáty k znižovaniu všeobecnej úrovne štátnej pomoci s preorientovaním sa na horizontálnu podporu výskumu a inovácií;
•	zdôraznila potrebu zlepšenia legislatívneho/regulačného rámca a úlohu MSP v stabilite a rozvoji priemyslu;
•	privítala oznámenie Komisie o sociálnom programe, ktorý má prispieť k plneniu cieľov lisabonskej stratégie tým, že posilňuje európsky sociálny model založený na hľadaní plnej zamestnanosti a väčšej sociálnej súdržnosti;
•	definovala cieľ plnej zamestnanosti, kvality a produktivity práce a sociálnej súdržnosti, t. j. urobiť prácu dosiahnuteľnou pre všetkých, pritiahnuť čo najväčší počet ľudí na trh práce, zlepšiť adaptabilitu, investovať do ľudského kapitálu, modernizovať sociálne zabezpečenie, favorizovať rovnosť príležitostí a podporovať sociálnu inklúziu; 
•	v záujme všeobecného zvýšenia vzdelávacieho štandardu vyzdvihla úlohu celoživotného vzdelávania pre dosiahnutie lisabonských cieľov v oblasti zamestnanosti;
•	v súvislosti s demografickým vývojom v Európe prijala Európsky pakt mládeže ako jeden z nástrojov prispievajúcich k realizácii lisabonských cieľov.

Európska rada vyzvala na zavedenie súboru nástrojov na zlepšenie vládnutia, ktorý bude zameraný na 3 ciele:

•	uľahčenie identifikácie priorít pri rešpektovaní globálnej vyváženosti stratégie;
•	zlepšenie realizácie priorít v teréne s väčším zaangažovaním sa členských štátov;
•	usmernenie monitorovacej procedúry tak, aby bol jasný prehľad o implementácii stratégie na národnej úrovni.

Ide o implementáciu stratégie na úrovni EÚ a členských krajín zavedením 3-ročného cyklu (od r. 2005), ktorý sa začne na základe strategickej správy Komisie. V zmysle záverov Európskej rady bude prijatý súbor integrovaných usmernení s dvoma zložkami: hlavné usmernenia hospodárskych politík a usmernenia pre zamestnanosť. Na ich základe členské štáty vypracujú svoje národné reformné programy do zasadnutia Európskej rady v jeseni 2005 a Komisia predloží lisabonský program spoločenstva zameraný na podporu rastu a zamestnanosti na úrovni EÚ.

Slovenská republika prijala uznesením vlády SR č. 140/2005 zo 16. februára 2005 dokument „Stratégia konkurencieschopnosti Slovenska do roku 2010 – Národná lisabonská stratégia“. Tento dokument vychádza zo základnej filozofie a cieľov lisabonskej stratégie a je vnímaný ako hlavný strategický dokument Slovenskej republiky v tejto oblasti. Dokument bude určovať finálnu podobu národného lisabonského plánu vypracovaného v roku 2005 na trojročné obdobie s presne definovanými cieľmi; na jeho základe budú vypracované parciálne národné akčné plány. Slovenská republika sa zároveň zaviazala prijať opatrenia na realizáciu lisabonskej stratégie v súlade so závermi jarného zasadnutia Európskej rady do 1. mája 2005 (uznesenie vlády SR č. 189/2005 z 9. marca 2005).

III. Trvalo udržateľný rozvoj

Európska rada potvrdila, že lisabonská stratégia je komponentom konceptu trvalo udržateľného rozvoja, ktorý je nasmerovaný na uspokojenie súčasných potrieb Únie bez ohrozenia budúcich potrieb.

Hlavy štátov a predsedovia vlád súhlasili, že na zasadnutí v júni 2005 prijmú „Vyhlásenie o hlavných zásadách trvalo udržateľného rozvoja“, ktoré bude základom pre obnovu stratégie trvalo udržateľného rozvoja z Göteborgu (2001). Nová stratégia bude schválená do konca roka 2005.

	Slovenská republika prijala uznesením vlády SR č. 211/2005 zo 16. marca 2005 záväzok pripraviť Akčný plán trvalo udržateľného rozvoja na roky 2005 – 2010. V tejto súvislosti bude nevyhnutné pri jeho príprave zohľadniť závery Európskej rady z marca a z júna 2005.

IV. Klimatické zmeny

Hlavným momentom záverov Európskej rady v časti Klimatické zmeny sú strednodobé a dlhodobé ciele znižovania emisií skleníkových plynov. ER vypracuje stratégie na boj proti klimatickým zmenám, ktoré budú v súlade s cieľovou hodnotou globálneho zvyšovania teplôt  (2°C). Predstavitelia členských štátov Únie sa zhodli na potrebe intenzívnejšej implementácie opatrení a stratégií v tejto oblasti; takisto súhlasili s vyvinutím väčšieho úsilia na spoluprácu s ostatnými krajinami. Cieľové zníženie emisií bolo stanovené na rok 2020 na úrovni -15% až -30% v porovnaní s východiskovými hodnotami, s ktorými počíta Kjótsky protokol. V záveroch ER je taktiež zakomponovaný odkaz na výsledky zasadnutia Rady pre životné prostredie z 10. marca 2005.

Text je výsledkom dlhej diskusie, v ktorej niektoré krajiny (napr. Taliansko, Španielsko) žiadali vypustenie všetkých číselných záväzkov, iné naopak trvali na plnom uvedení číselných hodnôt, ktoré dohodla Rada pre životné prostredie.

Európska rada prijala záväzok, že sa touto otázkou bude zaoberať pravidelne.

V. Medzinárodný termonukleárny experimentálny reaktor (ITER)

ER potvrdila zámer začať výstavbu medzinárodného termonukleárneho experimentálneho reaktora v Európe do konca roka 2005 a vyzvala Komisiu, aby vynaložila čo najväčšie úsilie na dosiahnutie tohto cieľa najmä uzavretím medzinárodnej dohody do júla 2005.

Poznámka: ITER je projekt na výstavbu termonukleárneho reaktora v hodnote viac ako 10 miliárd eur. Reaktor založený na jadrovej fúzii predstavuje podľa odborníkov riešenie energetických problémov vo svete. Problémovým bodom je otázka lokalizácie reaktora. V súčasnosti pripadajú do úvahy dve miesta:
•	Cadarache vo Francúzsku – návrh podporovaný Ruskou federáciou a Čínou;
•	Rokkašomura na severe Japonska - návrh podporovaný USA a Južnou Kóreou. 

VI. Príprava summitu OSN v septembri 2005

Európska rada:
•	privítala správu generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov „Vo väčšej slobode - K bezpečností ľudí, rozvoju spoločnosti a ľudským právam pre všetkých“ z 21. marca 2005, ktorá je prvoradým príspevkom k príprave summitu Organizácie Spojených národov v septembri 2005 (summit bude venovaný priebežnému hodnoteniu Miléniovej deklarácie (2000));
•	potvrdila odhodlanie Únie zohrávať významnú úlohu v rámci Organizácie Spojených národov;
•	vyzvala Komisiu a Radu na formulovanie konečných postojov k témam rozvoja a umožniť tak Európskej únii zohrávať aktívnu rolu v budúcich diskusiách. Osobitne vyzdvihla význam Afriky a privítala zámer Komisie zvýšiť rozvojovú pomoc pre tento kontinent.

VII. Libanon

Európska rada potvrdila v záveroch záväzok podpory suverénnemu, nezávislému a demokratickému Libanonu. Pripomenula význam rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1559, vyzvala Sýriu, aby urýchlene realizovala prísľuby stiahnuť všetky sýrske jednotky a spravodajské služby z Libanonu. ER vyjadrila očakávanie rýchleho zostavenia novej libanonskej vlády schopnej zorganizovať slobodné, spravodlivé a transparentné voľby podľa časového plánu v súlade s libanonskou ústavou a bez vonkajších zásahov. Európska únia bude pozorne sledovať volebný proces a bude pripravená poskytnúť svoju pomoc.

Chorvátsko

Predseda vlády SR M. Dzurinda otvoril tému Chorvátska ako mimoriadny bod v rámci pracovnej večere 22. marca 2005. Rada sa touto problematikou zaoberala aj na plenárnom zasadnutí 23. marca 2005. Názor predsedu vlády SR o nevyhnutnosti reakcie Európskej rady a potrebe konštruktívneho prístupu EÚ získal väčšinovú podporu. Európska rada síce neschválila k Chorvátsku formálne závery, ale  aj vďaka aktivite Slovenska a slovenskej diplomacie rozhodla o zriadení špeciálnej misie zloženej z generálneho tajomníka Rady J. Solanu, komisára EK pre rozširovanie O. Rehna a zástupcov troch predsedníctiev – luxemburského, britského a rakúskeho. Misia má objektívne a zo širšej perspektívy posúdiť, či je spolupráca Chorvátska s ICTY dostačujúca na otvorenie prístupových rokovaní a odporučiť Rade prijatie zodpovedného politického rozhodnutia. 

Hodnotenie výsledkov summitu z pohľadu vybraných a priamo zainteresovaných členských a kandidátskych krajín

Predsedníctvo

Strednodobé hodnotenie Lisabonskej stratégie
Predsedníctvo je spokojné s mierou, do akej ovplyvnilo znenie textu schváleného Európskou radou. Z hľadiska stanovených cieľov (bilancovanie stavu, preorientovanie priorít, zlepšenie vládnutia a implementácie, komunikačná stratégia) považuje predsedníctvo túto oblasť po jarnom summite za úspešnú, hoci priznalo, že z dôvodu jednomyseľného prijímania záverov je rozsah aplikácie stratégie širší, ako sa pôvodne plánovalo.

Reforma Paktu stability a rastu
Predsedníctvo vyjadrilo spokojnosť s dosiahnutím dohody o reforme implementácie Paktu stability a rastu. Napriek zachovaniu základných princípov paktu však možno zaznamenať ústupok, ktorý predsedníctvo učinilo najmä voči požiadavkám Nemecka a Francúzska.

Smernica o službách na vnútornom trhu
Riešenie dosiahnuté na zasadnutí Európskej rady predstavuje predsedníctvo ako pokrok, ktorý je potrebný pre zachovanie európskeho sociálneho modelu, ale je aj v záujme ratifikácie Zmluvy o Ústave pre Európu. Z pohľadu na luxemburskú realitu je však zrejmé, že uvedený postup Luxembursku s vysoko rozvinutým sektorom služieb vyhovuje.
Samotné prijatie smernice bolo predstaviteľmi predsedníctva označené aj za národný záujem Luxemburska, nesmie však dôjsť k spochybneniu európskeho sociálneho modelu. Dohoda o prepracovaní textu a odstránení rizík tzv. sociálneho dumpingu je z pohľadu predsedníctva považovaná za optimálne východisko zo súčasnej situácie. 

Francúzsko

Výsledky summitu ER sú z francúzskeho pohľadu hodnotené pozitívne. Francúzsko dosiahlo prakticky všetky priority v hlavných bodoch diskusie – Pakte stability a rastu a Lisabonskej stratégii – a presadilo odsúhlasenie prepracovania smernice o liberalizácii služieb s ohľadom na zachovanie európskeho sociálneho modelu. 

Prezident J. Chirac ocenil dosiahnutú dohodu k revízii Paktu stability a rastu. Pakt bude podľa neho viac brať do úvahy na jednej strane všeobecnú ekonomickú situáciu a na druhej strane situáciu tej-ktorej krajiny.

Zdôrazňovanie sociálnych otázok zo strany J. Chiraca počas summitu bolo smerované na vnútropolitickú scénu, kde podľa prieskumov klesá podpora Zmluvy o ústave pre Európu (odporcovia zmluvy tvrdia, že vytvára model príliš liberálnej a nedostatočne sociálnej Európy).

Fínsko

Čo sa týka Paktu stability a rastu, pokladá Fínsko výsledok za vyvážený, zhodujúci sa so zásadami finančnej politiky EÚ. Reforma vnesie do Paktu pružnosť a položí väčší dôraz na udržateľnosť verejných financií z dlhodobého hľadiska.

Fínsko zdôraznilo, že prípravy smernice o službách by mali pokračovať v spolupráci troch inštitúcií EÚ a do prípravného procesu by mali byť zahrnuté všetky členské krajiny EÚ.

Ďalej pokladá za dôležité, aby sa čo najskôr a v čo najširšom rozsahu začali rokovania o načrtnutí  medzinárodnej politiky proti klimatickým zmenám po Kjótskom protokole v r. 2012.   

Švédsko
	
Švédsky predseda vlády G. Persson zhodnotil dosiahnuté výsledky skončeného jarného summitu EÚ pozitívne. Švédska vláda ocenila skutočnosť, že sa podarilo nájsť kompromisné riešenie reformy Paktu stability a rastu, a považuje za kľúčové, že sa reformou nemenia jeho základné limity. 
	
Švédsko je spokojné s presadením formulácie, že Lisabonská stratégia je založená na troch vzájomne previazaných pilieroch - ekonomickom, sociálnom a environmentálnom. Švédsko malo rozhodujúcu zásluhu aj na tom, že sa do záverov k Lisabonskej stratégii dostala zmienka o rodovej rovnosti. 

Ako sklamanie však vníma, že summit EÚ sa nestotožnil s návrhom Rady pre životné prostredie, aby v dlhodobej perspektíve do roku 2050 boli znížené emisie o 60 až 80 % a uspokojil sa iba so záväzkom, aby emisie neprevýšili takú úroveň, ktorá by spôsobila globálne oteplenie Zeme o viac ako 2°C.    

	Švédsko považuje za potrebné prijať smernicu o službách, pretože si uvedomuje schopnosť sektora služieb generovať ekonomický rast, avšak text návrhu dokumentu v danej podobe nespĺňal švédske očakávania. Princíp krajiny pôvodu predstavuje pre švédsku vládu problém zásadného charakteru. V návrhu bude podľa švédskej vlády potrebné urobiť aj ďalšie úpravy, ktoré by rešpektovali základné švédske záujmy a nenabúrali by princípy švédskeho modelu štátu blahobytu. Konkrétne ide o tieto výhrady švédskej vlády:

1.	výhrada voči princípu krajiny pôvodu;
2.	zachovanie platnosti švédskych kolektívnych zmlúv v oblasti pracovného práva;
3.	nesúhlas so začlenením zdravotných, nemocenských a sociálnych služieb do návrhu smernice;
4.	zachovanie švédskych štátnych monopolov.

	V otázke Chorvátska Švédsko presadzovalo principiálne tvrdé stanovisko – nutnosť plnej spolupráce krajiny s ICTY a vydanie osôb podozrivých zo zločinov proti ľudskosti – pred samotným otvorením prístupových rokovaní. G. Persson nevidí žiadny dôvod meniť švédsky postoj a v diskusii k tejto otázke na zasadnutí ER zdôraznil, že EÚ musí trvať na svojich princípoch. 
	
Poľsko

Vláda Poľskej republiky považuje výsledky jarného summitu za úspech, ktorý bol dosiahnutý vďaka kompromisom v sporných témach. Reforma podmienok dodržiavania Paktu stability a rastu podľa predsedu vlády M. Belku uľahčí splnenie podmienok pre zavedenie európskej meny v roku 2009 (problém započítavania deficitu spôsobeného reformou dôchodkového systému). Poľsku záležalo najmä na tom, aby neboli zmenené základné kritériá.

Poľsko jednoznačne podporovalo úplnú liberalizáciu trhu služieb v EÚ, ale na rokovaniach zmiernila svoj postoj. Predseda vlády konštatoval, že dosiahnutý kompromis uspokojil väčšinu členských krajín. Poľsko muselo vystupovať ústretovo, aby neprispelo k skomplikovaniu ratifikačného procesu Zmluvy o ústave pre Európu.

Poľská republika ocenila, že do záverov ER bola v časti týkajúcej sa financovania 7. rámcového programu pre výskum a vývoj doplnená formulácia „for the benefit of all member states“, od ktorej si sľubuje vytvorenie osobitných fondov na financovanie výskumu v nových členských štátoch.

Írsko

Írsko privítalo závery jarného zasadnutia Európskej rady týkajúce sa Paktu stability a rastu a Lisabonskej stratégie. Minister zahraničných vecí D. Ahern pre zdôraznil, že Írsko bude môcť vďaka prijatej dohode a novým voľnejším rozpočtovým pravidlám zminúť každý rok o 1,6 mld. eúr viac na infraštrukturálne projekty. Čo sa týka smernice o službách, pre Írsko ako malú otvorenú ekonomiku, ktorá bola vždy závislá od voľných trhoch, je plán liberalizovať trh so službami výhodný. Írsko podporuje túto smernicu a uvítalo by pokrok v tejto veci. Zároveň si uvedomuje problém, ktorý táto smernica predstavuje pre niektoré členské krajiny a je pripravené spolupracovať na revízii textu. 

Nemecko

	Vládne strany SPD a Zv.90/Zelení zaujali pozitívne stanovisko k záverom zasadnutia Rady ECOFIN z 20. marca 2005 týkajúcich sa reformy Paktu stability a rastu, ktoré boli následne schválené na zasadnutí Európskej rady. Opozícia, hospodárske zväzy a médiá podrobili bruselské rozhodnutia ostrej kritike. Spoločným tónom kritiky je konštatovanie, že hlavné kritériá paktu existujú už len na papieri a ktorákoľvek krajina môže voľne zdôvodniť, prečo „dočasne“ potrebuje viac pôžičiek. Predmetom kritiky je takisto skutočnosť, že Európska komisia v podstate nebude mať žiaden mechanizmus, ako zakročiť voči krajinám, ktoré prekročia hranicu deficitu. EÚ tým stráca časť svojej finančno-politickej dôveryhodnosti a Nemecko má na tejto strate významný podiel. Reforma Paktu stability a rastu a návrh na prepracovanie smernice o službách prekryli v reakciách ostatné témy summitu.

Chorvátsko

Chorvátska politická elita prijala rozhodnutie o odklade začiatku prístupových rokovaní krajiny s EÚ realisticky a pragmaticky. Iba Chorvátska strana práva nastolila v parlamente otázku vyhlásenia predčasných parlamentných volieb, ale túto požiadavku odmietli v podstate všetky ostatné opozičné parlamentné strany. Konsenzus parlamentných strán v tom, že hlavný strategický cieľ, ktorých všetkých zjednocuje, je vstup Chorvátska do EÚ, zostal bez výraznejších trhlín. 

Vo vládnych kruhoch prevláda odhodlanie urobiť všetko, aby sa o začatí prístupových rokovaní rozhodlo ešte v prvej polovici roku 2005, teda počas luxemburského predsedníctva EÚ. Z tohto hľadiska s veľkými nádejami prijali v Záhrebe rozhodnutie summitu EÚ vytvoriť pracovnú skupinu zo zástupcov Luxemburska, Veľkej Británie, Rakúska, EK a za účasti Vysokého predstaviteľa  EÚ pre zahraničnú a bezpečnostnú politiku J. Solanu, ktorá má v spolupráci s chorvátskou vládou skúmať úroveň spolupráce Chorvátska s ICTY.

Slovensko a slovenská diplomacia svojou aktivitou na medzinárodnom poli v prospech začleňovania Chorvátska do EÚ si získava dobrú pozíciu aj v povedomí chorvátskej verejnosti.

Záver

Slovenská republika hodnotí jarný summit Európskej rady ako efektívny a prínosný.

Finálny kompromis pri Pakte stability a rastu nie je ideálnym riešením, predstavuje však prijateľný kompromis, kde ku kladným prvkom patrí napríklad špecifikácia nezapočítavania nákladov na dôchodkové reformy do celkového deficitu.

V oblasti Lisabonskej stratégie sa vyprofilovala najmä otázka, kedy a ako sa bude liberalizovať trh služieb. Hoci sa viaceré krajiny vyslovili za zachovanie európskeho sociálneho modelu a obávali sa tzv. sociálneho dumpingu, platí rozhodnutie, že trh sa liberalizovať bude.

Na základe iniciatívy Slovenska a s podporou ďalších krajín (najmä Rakúska a Maďarska) bola do programu ER zaradená aj otázka Chorvátska. Možno konštatovať, že vytvorením špeciálnej misie, ktorá bude monitorovať kooperáciu Chorvátska s ICTY, sa posilní hodnotiaca úloha politickej roviny oproti doteraz častokrát jednostrannému hodnoteniu miery spolupráce zo strany nepolitického činiteľa, t. j. prokurátorky ICTY C. del Ponteovej.