Dôvodová správa

Všeobecná časť

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/ 2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, sa predkladá na základe Plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2009.

Predkladaným návrhom zákona sa do právneho poriadku Slovenskej republiky transponujú ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch, týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (ďalej aj „smernica“). Slovenská republika je povinná uviesť zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do účinnosti najneskôr do 19. decembra 2009. 

Neustály vývoj technológií a možností šírenia audiovizuálnych obsahov vytvára nové pomery na trhu audiovizuálnych mediálnych služieb v Európe. Okrem klasického televízneho vysielania sú audiovizuálne obsahy ponúkané aj prostredníctvom internetu alebo mobilných komunikácií a rozširujú sa aj možnosti sprístupňovania na základe individuálnych požiadaviek. Rozširovanie technologických možností a narastajúci význam nových foriem audiovizuálnych mediálnych služieb pre spoločnosť, vo vzťahu k zabezpečeniu slobody informácií, rozmanitosti názorov a plurality obsahov, sú dôvodom nevyhnutnej potreby uplatňovania osobitných pravidiel aj na tieto služby. Vývoj v uvedenej oblasti si vyžaduje úpravu regulačného rámca, ktorý by zohľadnil vplyv štrukturálnych zmien, rozširovanie informačných a komunikačných technológií, ktorý by zabezpečil optimálne podmienky konkurencieschopnosti a právnej istoty pre európske informačné technológie, mediálny priemysel a služby a ktorý by zároveň rešpektoval kultúrnu a jazykovú rozmanitosť. 

Prostredníctvom ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES sa vytvoril jednotný priestor pre základný stupeň koordinovaných pravidiel na všetky audiovizuálne mediálne služby. Smernicou sa rozširuje vecná pôsobnosť smernice Rady 89/552/EHS  aj na audiovizuálne mediálne služby. V definičnom rámci smernice sú audiovizuálne mediálne služby vymedzené ako služby určené na prijímanie, ktoré môžu ovplyvňovať významnú časť širokej verejnosti a ich primárnou funkciou je informovať, zabávať a vzdelávať širokú verejnosť. Audiovizuálne mediálne služby zahŕňajú lineárne audiovizuálne mediálne služby, medzi ktoré patrí televízne vysielanie a nelineárne audiovizuálne mediálne služby, ktorými sú audiovizuálne mediálne služby na požiadanie. 

Vzhľadom na to, že audiovizuálne mediálne služby na požiadanie sa od televízneho vysielania líšia v možnostiach výberu a ovládania, ale aj z hľadiska svojho vplyvu na spoločnosť, smernica umožňuje v ich prípade použitie miernejšej regulácie, a preto sa niektoré pravidlá uplatňujú iba na vysielanie. V zásade však smernica podporuje uplatňovanie základných zásad a pravidiel pre všetky audiovizuálne mediálne služby. 

Transpozícia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES do právneho poriadku Slovenskej republiky sa zabezpečuje prostredníctvom predkladaného návrhu zákona, ktorým sa menia a dopĺňajú:
•	zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov,
•	zákon č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní programových služieb a poskytovaní iných obsahových služieb prostredníctvom digitálneho prenosu a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o digitálnom vysielaní) v znení zákona č. 654/2007 Z. z.,
•	zákon č. 343/2007 Z. z. o podmienkach evidencie, verejného šírenia a uchovávania audiovizuálnych diel, multimediálnych diel a zvukových záznamov umeleckých výkonov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (audiovizuálny zákon).

Návrh zákona ukladá vysielateľom prostredníctvom internetu a poskytovateľom audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie len niekoľko povinností a obmedzení, ktoré smernica priamo neukladá, a to len v tých prípadoch, kde to predkladateľ zákona považoval za nevyhnutné. Prísnejšiu reguláciu pripúšťa aj čl. 3 ods. 1 smernice, podľa ktorého „Členské štáty majú naďalej možnosť požadovať od poskytovateľov mediálnych služieb, na ktorých sa vzťahuje ich právomoc, aby dodržiavali podrobnejšie alebo prísnejšie pravidlá v oblasti koordinovaných touto smernicou, za predpokladu, že tieto pravidlá sú v súlade s právom Spoločenstva.“.

Predkladaným návrhom zákona sa rozširuje vecná a osobná pôsobnosť zákona č. 308/2000 Z. z. v znení neskorších predpisov, ktorý sa bude vzťahovať aj na vysielanie prostredníctvom internetu a poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie. 

Potreba regulácie vysielateľov prostredníctvom internetu vyplýva z transponovanej smernice, ktorá reguluje vysielanie cez internet ako formu televízneho vysielania. Podľa recitálu 20 smernice, televízne vysielanie zahŕňa najmä analógovú a digitálnu televíziu, živé vysielanie cez internet (live streaming), vysielanie cez internet (webcasting) a video na požiadanie s obmedzenou účasťou používateľa na jeho ovládaní (near-video-on-demand).   
Na základe uvedeného sa návrh zákona vzťahuje len na také vysielanie cez internet, ktoré je vysielaním televíznej programovej služby, t. j. vysielaním zámerného časového usporiadania programov a ďalších zložiek tejto služby, ktoré vytvárajú uzatvorený celok, sú simultánne prijímateľné širokou verejnosťou a poskytované vysielateľom za účelom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť; to znamená, že nejde o služby, ktoré majú vopred určený počet adresátov. 

Právna regulácia vysielateľov prostredníctvom internetu je v porovnaní s vysielateľmi na základe zákona alebo vysielateľmi s licenciou miernejšia. Na vysielateľov prostredníctvom internetu sa napríklad  nevzťahuje povinnosť: 
-	zabezpečiť všestrannosť informácií a názorovú pluralitu v rámci vysielanej programovej služby,
-	zabezpečiť objektívnosť a nestrannosť spravodajských programov a politickopublicistických programov; 
-	zabezpečiť pri vysielaní programov a ostatných zložiek programovej služby používanie štátneho jazyka, jazykov národnostných menšín a cudzích jazykov v súlade s osobitnými predpismi, 
-	zapísať činnosť vykonávanú podľa tohto zákona ako predmet činnosti do obchodného registra; podať návrh na zápis činnosti najneskôr do 60 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o udelení licencie 
-	uchovávať súvislé záznamy vysielania počas 45 dní odo dňa ich vysielania v zodpovedajúcej kvalite.
Na vysielateľov prostredníctvom internetu sa nevzťahujú ani niektoré ustanovenia upravujúce podmienky vysielania reklamy.

Povinnosti vysielateľa prostredníctvom internetu, podľa ustanovení tohto návrhu zákona, sa vzťahujú na vysielateľa prostredníctvom internetu, ktorý vysiela programovú službu výhradne prostredníctvom internetu. To znamená, že ak vysielateľ vysiela totožnú televíznu programovú službu ako vysielateľ podľa § 2 ods. 1 písm. a) alebo b) a zároveň aj ako vysielateľ cez internet, vzťahujú sa na neho ustanovenia tohto zákona iba ako na vysielateľa  podľa § 2 ods. 1 písm. a) alebo b).
Návrh zákona sa nevzťahuje na vysielanie rozhlasovej programovej služby prostredníctvom internetu.

Predkladaným návrhom zákona sa reguluje taktiež poskytovanie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie. Audiovizuálnou mediálnou službou na požiadanie je služba primárne hospodárskej povahy, určená na sledovanie programov v momente, ktorý si užívateľ zvolil, poskytovaná prostredníctvom elektronických komunikácií na jeho osobitnú žiadosť, na základe katalógu programov zostaveného poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, hlavným účelom ktorej je informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť; za audiovizuálnu mediálnu službu na požiadanie sa nepovažuje poskytovanie zvukových záznamov.

V dôsledku rozšírenia vecnej pôsobnosti zákona č. 308/2000 Z. z. v znení neskorších predpisov je potrebné nanovo zadefinovať pojem „program“, ako základnú zložku tak programovej služby, ako aj audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie. V rovine osobnej pôsobnosti sa ustanovuje spoločný definičný znak vysielateľa a poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, a to redakčná zodpovednosť, ktorá znamená vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov a nad ich usporiadaním do chronologickej štruktúry v prípade televízneho vysielania alebo v prípade audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie do katalógu programov. 

Smernica pre formy komerčných oznamov na najvšeobecnejšej úrovni zavádza nový pojem audiovizuálna komerčná komunikácia. Do nášho právneho poriadku sa obsah tohto pojmu transponuje ako „mediálna komerčná komunikácia“, ktorý zodpovedá pojmu „audiovizuálna komerčná komunikácia“, ale vzťahuje sa aj na vysielanie rozhlasovej programovej služby. Formami mediálnej komerčnej komunikácie sú najmä reklama, telenákup, sponzorovanie, programová služba určená výhradne na reklamu, telenákup a vlastnú propagáciu, ale aj v našom právnom poriadku nová forma komerčného oznamu, a to umiestňovanie produktov v programoch. Okrem úpravy všeobecných podmienok, ktoré musia byť dodržané pri každej mediálnej komerčnej komunikácii, obsahuje návrh zákona aj osobitné podmienky vzťahujúce sa na ich jednotlivé formy. 

V súlade s požiadavkami smernice sa rozširujú niektoré z doterajších podmienok na vysielanie reklamy a telenákupu na všetky formy mediálnej komerčnej komunikácie, a zároveň sa návrhom zákona menia niektoré pravidlá pre vysielanie reklamy a sponzorovania. Najpodstatnejšou zmenou je zrušenie denného obmedzenia vysielania reklamy, ktoré nahrádza hodinové obmedzenie, limit v rozsahu 20% v rámci jednej hodiny však zostáva nezmenený. V súlade s čl. 3g smernice sa upravuje nový inštitút - umiestňovanie produktov. Umiestňovanie produktov je povolené len po splnení zákonom taxatívne vymedzených podmienok, ktoré smerujú predovšetkým k ochrane diváka pred nežiaducimi reklamnými vplyvmi. Umiestňovanie produktov sa zakazuje v programoch pre vekovú skupinu maloletých do 12 rokov.

Návrhom zákona sa posilňuje aj ochrana ľudskej dôstojnosti a ochrana maloletých, nakoľko sa súčasná právna úprava, vzťahujúca sa len na vysielanie, bude vzťahovať aj na poskytovanie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie. Predložený návrh ustanovuje pre poskytovateľa audiovizuálnej služby na požiadanie povinnosť zabezpečiť obmedzený prístup maloletých k obsahom, ktoré môžu narušiť ich fyzický, psychický alebo morálny vývin. Za bežných okolností by nemali byť tieto obsahy pre maloletých vôbec prístupné. 

V záujme zabezpečenia primeraného a nediskriminačného prístupu verejnosti k informáciám o podujatiach, ktoré vyvolávajú zvýšený záujem verejnosti a k významným podujatiam, sa upravujú podmienky výkonu práva na krátke spravodajstvo a zároveň sa upravuje problematika prístupu verejnosti k významným podujatiam v súlade s čl. 3j smernice.

	V súlade so smernicou zakotveným princípom nezavádzať nový systém vydávania licencií alebo administratívnych oprávnení pre akýkoľvek typ audiovizuálnej mediálnej služby, upravuje návrh zákona iba oznamovaciu povinnosť vysielateľa prostredníctvom internetu a poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie (vysielanie prostredníctvom internetu ani poskytovanie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie nepodlieha konaniu o udelenie licencie). Na zabezpečenie účelu transponovanej smernice o audiovizuálnych mediálnych službách je nevyhnutné nielen to, aby členský štát uviedol svoj právny poriadok do súladu s jej ustanoveniami, ale aj to, aby sa tieto ustanovenia efektívne uplatňovali.  Nakoľko dohľad nad dodržiavaním právnych predpisov upravujúcich vysielanie a retransmisiu je zverený do pôsobnosti rady, tento orgán musí byť informovaný o  poskytovaní služieb, ktoré podliehajú jeho kontrolným oprávneniam. Účelom oznamovacej povinnosti je práve zabezpečenie informovanosti rady o vysielaní prostredníctvom internetu a poskytovaní audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie. Uvedené subjekty budú povinné oznamovať rade taxatívne vymedzené údaje, ktoré sú potrebné najmä na identifikáciu vysielateľa prostredníctvom internetu a poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a určenie pôsobnosti zákona a taktiež zmeny týchto údajov.

	Ohlasovaciu povinnosť audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v súčasnosti upravuje zákon zákona č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní programových služieb a poskytovaní iných obsahových služieb prostredníctvom digitálneho prenosu a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 654/2007 Z. z. (ďalej len „zákon o digitálnom vysielaní“).a zákon č. 343/2007 Z. z. v znení neskorších predpisov (audiovizuálny zákon) upravuje oznamovaciu povinnosť distributérov, pričom pod pojem distributér je podľa platnej právnej úpravy možné podradiť aj poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie.

	Pôsobnosť rady sa rozširuje aj v niektorých iných oblastiach. Smernica odporúča členským štátom, aby podporili existujúce samoregulačné orgány a mechanizmy alebo vznik nových. Vzhľadom na skutočnosť, že pre oblasť audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie neboli v slovenských podmienkach uplatňované žiadne efektívne samoregulačné mechanizmy, návrh zákona rozširuje pôsobnosť rady v rovine spolupráce so samoregulačnými orgánmi, tak pre oblasť televízneho vysielania, ako aj pre oblasť poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie. 

Z čl. 26 smernice pre členské štáty nepriamo vyplýva povinnosť poskytovať Európskej komisii informácie týkajúce sa hodnotenia televíznej reklamy, ktorá sprevádza detské programy alebo je do nich včlenená a úrovne mediálnej gramotnosti. V záujme zabezpečenia plnenia tejto povinnosti bola rozšírená pôsobnosť rady o vypracúvanie správy, ktorej obsahom bude zhodnotenie stavu a úrovne televíznej reklamy, ktorá sprevádza programy pre vekovú skupinu maloletých do 12 rokov alebo je do nich včlenená. Súčasťou hodnotenia stavu a úrovne televíznej reklamy, ktorá sprevádza programy pre vekovú skupinu maloletých do 12 rokov alebo je do nich včlenená, bude aj hodnotenie reklamy, ktorá sa týka potravín a nápojov obsahujúcich živiny a látky s výživovým alebo fyziologickým účinkom, ktorých nadmerný príjem v celkovej strave sa neodporúča (najmä tuky, transmastné kyseliny, soľ/sodík a cukry). Uvedenú správu predkladá rada na žiadosť Ministerstva kultúry Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo kultúry“). V súvislosti s plnením informačnej povinnosti Slovenskej republiky voči Európskej komisii bola rozšírená pôsobnosť rady aj o poskytovanie podkladov ministerstvu kultúry a Ministerstvu školstva Slovenskej republiky k správe, ktorej obsahom bude zhodnotenie stavu a úrovne mediálnej gramotnosti.

Navrhovanou právnou úpravou sa rozširuje okruh subjektov, ktorým môže rada uložiť pokutu o poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a o vysielateľov prostredníctvom internetu a zároveň sa upravujú sankcie  za porušenie zákonom stanovených povinností týchto subjektov, ktoré sú v porovnaní so sankciami, ktoré je možné uložiť vysielateľom podľa § 2 ods. 1 písm. a) a b)  návrhu zákona oveľa nižšie.

Návrh zákona z dôvodu zavedenia meny euro v Slovenskej republike a začlenenia Slovenskej republiky do eurozóny v predmetných ustanoveniach upravuje výšku, resp. rozpätie pokút zo slovenských korún na eurá tak, že sa použije ich matematické zaokrúhľovanie len na celé eurá nadol, pričom použité zaokrúhľovanie upravuje výšku príslušnej sumy v prospech dotknutých občanov alebo dotknutých hospodárskych subjektov v súlade so základnými princípmi, týkajúcimi sa prechodu na menu euro. Pri uvedenom sa zohľadňujú odporúčania Európskej centrálnej banky vyjadrené najmä v stanoviskách CON/2007/43 a CON/2008/40. Preto v prípade, ak je  po prepočítaní konverzným kurzom podľa zákona č. 659/2007 Z. z. o zavedení meny euro v Slovenskej republike a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov  akákoľvek peňažná čiastka, ktorá sa má zaplatiť alebo vyúčtovať v zmysle článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1103/97 zo 17. júna 1997 o určitých ustanoveniach týkajúcich sa zavedenia eura v platnom znení, zaokrúhlená nahor alebo nadol na viac ako jeden eurocent (rešpektujúc princíp neutrality), ide o prejav legislatívnej autonómie štátu, ktorý sa vykonal následne a treba ho vnímať oddelene od samotného neutrálneho prepočtu tejto čiastky podľa konverzného kurzu. Takýto prejav legislatívnej autonómie štátu je dovolený, pokiaľ je v medziach ustanovenia článku 7 nariadenia Rady (ES) č. 947/98 z 3. mája 1998 o zavedení eura v platnom znení a zároveň aj princípov vyjadrených v judikatúre Súdneho dvora Európskych spoločenstiev a zohľadnených aj v ustanovení § 2 ods. 3 poslednej vety uvedeného zákona č. 659/2007 Z. z. v znení neskorších predpisov. 

Prepočet pokút, ktoré môže uložiť rada podľa § 67 ods. 1 až 9 zákona č. 308/2000 Z. z., ktoré sú doposiaľ uvedené v slovenských korunách, na sumy uvedené v eurách, je súčasťou návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 270/1995 Z. z. o štátnom jazyku Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov.
	 
	Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi, zákonmi a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, ako aj s právom Európskych spoločenstiev a Európskej únie.  

	V súvislosti s prijatím návrhu zákona sa predpokladá vplyv na verejné financie, v súvislosti s navrhovaným znením § 60. V prípade schválenia tejto zmeny dôjde k vplyvu na štátny rozpočet, k výpadku príjmov rozpočtu v sume cca 16.600 eur (500.000 Sk). Uvedená suma je získaná vynásobením počtu rozhodnutí o zmene registrácie retransmisie (cca 100 za rok 2008) a správneho poplatku za jednu zmenu (3000 - 5000 Sk).
 
 Návrh zákona nepredpokladá negatívny vplyv na zamestnanosť, obyvateľov, hospodárenie podnikateľskej sféry, stav životného prostredia a informatizáciu spoločnosti.

Realizácia návrhu zákona predpokladá vplyv na podnikateľské prostredie, nakoľko zavádza nové povinnosti vo vzťahu k vysielateľom televíznej programovej služby cez internet a vo vzťahu k poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie.