Predkladacia správa

Na zasadnutí Európskej rady v Lisabone v marci 2000 bol stanovený pre úniu nový strategický cieľ pre ďalšie desaťročie – vybudovať konkurencieschopnú a dynamickú ekonomiku založenú na vedomostiach, s väčšou sociálnou súdržnosťou a s vyššou mierou zamestnanosti. Bola prijatá komplexná stratégia zameraná na dosiahnutie takých cieľov, ako je prechod k ekonomike a spoločnosti založenej na vedomostiach, modernizácia európskeho sociálneho modelu investovaním do ľudí a bojom proti sociálnej izolácii a udržanie zdravého ekonomického prostredia a udržateľného ekonomického rastu. 

V kontexte celého súboru strategických cieľov a priorít je zrejmé, že výsledkom Lisabonskej stratégie má byť podstatné zvýšenie konkurencieschopnosti EÚ, ktorá sa premietne do už spomínaného udržateľného hospodárskeho rastu a zvýšenej kvality života európskych občanov.

S tým, ako sa blíži jarný summit Európskej rady, ktorý sa bude konať na jar v roku 2005 a jeho predmetom bude strednodobé zhodnotenie Lisabonskej stratégie, je jasné, že pri realizácii cieľov Lisabonskej stratégie je potrebná v záujme udržania nádeje na ich splnenie, radikálna zmena. Je zrejmé, že ciele Lisabonskej agendy bude možné splniť len veľmi ťažko a jednoznačnou podmienkou ich úspešnej realizácie je urýchlená implementácia ťažkých štrukturálnych reforiem tak na úrovni únie, ako aj na úrovni jednotlivých členských štátov. 

Plneniu cieľov Lisabonskej stratégie je potrebné dať najvyššiu politickú prioritu tak na úrovni samotnej EÚ ako aj na úrovni jednotlivých členských štátov. Je potrebné prejsť od politických deklarácií k skutočnej realizácii reforiem, ktoré sú mnohokrát ťažké a bolestivé a z politického hľadiska často veľmi citlivé. 

V súvislosti s možnosťou nesplnenia Lisabonskej agendy a možnosťou, že v roku 2010 bude nutné verejne skonštatovať, že EÚ nebola schopná splniť to, čo si sama stanovila a vytýčila upozorňujeme, že to okrem samotného nesplnenie Lisabonskej stratégie bude znamenať podstatné zníženie dôveryhodnosti v schopnosť únie realizovať potrebné reformy a tým zodpovedajúcim tempom zvyšovať kvalitu života svojich občanov. Sme toho názoru, že také niečo si EÚ v záujme svojej budúcnosti nemôže dovoliť.  

Tým, že 1. mája 2004 došlo v histórii EÚ k najväčšiemu rozšíreniu, sa stáva splnenie cieľov Lisabonskej stratégie pre úniu ešte väčšou výzvou. Lisabonská stratégia bolo vytvorená v roku 2000 a bola „šitá na mieru“ členským štátom EÚ 15. Uvedomujeme si však, že aj keď bola Lisabonská stratégia prijatá európskou pätnástkou, ciele v nej zadefinované sú spoločné sa záväzne pre celú súčasnú európsku dvadsaťpäťku. Slovenská republika zastáva názor, že na druhej strane rozšírenie únie znamená jedinečnú šancu a príležitosť na zlepšenie plnenia cieľov Lisabonskej stratégie. 

Slovenská republika, ako aj ostatné nové členské štáty EÚ, majú ťažšiu východiskovú pozíciu pri plnení strategických Lisabonských cieľov, keďže de facto nastupujú už do rozbehnutého vlaku. Počas prístupového procesu bolo nutné sa zamerať v oblasti hospodárskej politiky na splnenie kodanských ekonomických kritérií zadefinovaných v roku 1997, ktoré vo svojej podstate nekopírujú ciele Lisabonskej stratégie a ich znenie je všeobecnejšie. Súčasne je potrebné brať do úvahy aj veľké rozdiely v reálnej ekonomickej výkonnosti „starých“ a „nových“ členských štátov únie. Avšak aj napriek uvedenému sa Slovenská republika ako členský štát EÚ hlási k plneniu cieľov Lisabonskej agendy a má vzhľadom na pozitívne skúsenosti s realizáciou ťažkých štrukturálnych reforiem má potenciál prispieť k ich plneniu na celoeurópskej úrovni.